Справа № 472/451/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що в травні 2023 року звернувшись до нотаріуса з бажанням продати свою квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було виявлено інформацію про перебування її в Єдиному реєстрі боржників та наявності відкритого виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі АСВП), де стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті».

Звернувшись до Веселинівського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (нині Перший відділ ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де було з`ясовано, що станом на 25.05.2023 року відносно ОСОБА_1 відкрито одне виконавче провадження № 68017754 приватним виконавцем Куліченко Д.М. на підставі Виконавчого напису № 5163, вчиненого 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості в сумі 53 926,76 грн. (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень сімдесят шість копійок).

У даному випадку ніяких правовідносин з ТОВ «ФК «Сонаті» у позивача не було, ніяких договорів з відповідачем вона не укладала, а тому ніякої заборгованості у неї перед відповідачем немає.

Отже, вказане свідчить про наявність спору щодо заборгованості за вказаним кредитним договором. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості.

Таким чином позивач, вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником. Просить суд визнати виконавчий напис № 5163 від 04 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості у розмірі 53 926,76 гривні, - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 31 травня 2023 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання. За клопотанням представника позивача витребувано: від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни документи та матеріали, на підставі яких вчинявся Виконавчий напис № 5163 від 04.06.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" заборгованості в розмірі 53 926,76 грн.; від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" копії документів та матеріалів, які було спрямовано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни для вчинення виконавчого напису № 5163 від 04.06.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" заборгованості в розмірі 53 926,76 грн.; від приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Миколайовича копії документів та матеріалів, які було спрямовано Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" для відкриття виконавчого провадження № 68017754 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 53 926,76 грн.

14 серпня 2023 року до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» директора Даніліної Н.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що обставини викладені Позивачем в позовній заяві про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, надумані та такі, що ґрунтуються виключно на власному тлумаченні Позивачем положень чинного законодавства.

11.09.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0557/82/0171994, згідно з умовами вказаного кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит. Станом на дату подачі даного відзиву на позовну заяву про виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, заборгованість ОСОБА_1 становить 53 926 грн. 76 коп. з урахуванням штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов вказаного договору.

09.04.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК « ЕЛ. ЕН. Груп» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-21-F від 09.04.2020 року. В подальшому між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір про відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року. На підставі укладеного договору між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «ФК «Сонаті» до останнього перейшло право вимоги за зобов`язаннями, які виникли з моменту укладення кредитного договору № 014/0557/82/0171994 від 11.09.2014 року, а саме зі сплати заборгованості в розмірі 53 926,76 грн. з урахуванням штрафних санкцій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов вказаного кредитного договору.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис № 5163 від 04.06.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованість в розмірі 53 926,76 грн. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

28.08.2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що у своєму Відзиві відповідач зазначає, що між Позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 11.09.2014 року було укладено кредитний договір № 014/0557/82/0171994, за яким у Позивача склалася заборгованість в розмірі 53 926,76 грн. 76 коп., і на підставі Договорів про відступлення права вимоги № № 114/2-21-F від 09.04.2020 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «ФК «Ел. ЕН. ГРУП» та № 07-12/20-S від 07.12.2020 року між ТОВ «ФК «Ел. ЕН. ГРУП» і ТОВ «ФК «Сонаті», до Відповідача перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/0557/82/0171994 від 11.09.2014 р., укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Але при цьому, відповідачем до Відзиву на позов на підтвердження вищезазначеного не додано жодного доказу, який би підтверджував наявність кредитних правовідносин між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 та перехід права вимоги за цими кредитними правовідносинами до Відповідача. До спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів № 1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», згідно якої стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, і для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. У даному випадку, Відповідачем не надано доказів того, що Кредитний договір № 014/0557/82/0171994 від 11.09.2014 р., укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , був нотаріально посвідченим. Отже, все вищезазначене свідчить про безпідставність обґрунтувань та доводів, викладених Відповідачем у своєму відзиві та про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 22.09.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 19.10.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою місцезнаходження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судові засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, однак конверти з повістками повернулись до суду з відмітками "адресат відсутній".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.М. в судові засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак конверти з повістками повернулись до суду з відмітками "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5163, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» у розмірі 53 926,76 грн. (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень сімдесят шість копійок).

З довідки виданої в.о. начальника Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Килевник С.В. від 23.05.2023 року за № 5561 вбачається, що згідно єдиного реєстру виконавчих проваджень щодо відкритих виконавчих проваджень щодо боржниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 25.05.2023 року відкрито одне виконавче провадження № 68017754 приватним виконавцем Куліченко Дмитром Миколайовичем на підставі виконавчого напису № 5163 від 04.06.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення боргу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» в сумі 53 926, 76 грн. (а.с. 10).

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Судом було витребувано: у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. документи та матеріали, на підставі яких вчинявся Виконавчий напис № 5163 від 04.06.2021 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" заборгованості в розмірі 53 926,76 грн. Однак суду не були надані запитувані документи.

Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є договір про відступлення права вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН. Груп» та ТОВ «ФК «Сонаті», як зазначено представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» у відзиві на позовну заяву, який до матеріалів справи не було додано.

На підставу вчинення виконавчого напису нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5).

При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та положень ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованості взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2019 року (справа № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19), в постанові від 15 січня 2020 року (справа № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19), в постанові від 02 липня 2019 року (справі № 916/3006/17, провадження №12-278гс18).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягувач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» надав нотаріусу всі документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання та можливі наслідки не усунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання.

Суду відповідачем, приватним нотаріусом та приватним виконавцем не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус, по-перше: не перевірив наявність права вимоги у стягувача до боржника; по-друге: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості; втретє: вчинив виконавчий напис на підставі Кредитного договору № 014/0557/82/0171994 від 11.09.2014 р., укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , водночас відповідачем не надано суду доказів його укладення (існування) та нотаріального посвідчення.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі сторонами доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із зазначених вище підстав, а саме - з підстав порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та вчинення виконавчого напису без належної перевірки безспірності заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 133, ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Також, ухвалою суду від 31.05.2023 року було застосовано заходи забезпечення позову, а саме: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 5163 від 04 червня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості у розмірі 53 926,76 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зважаючи на те, що суд повністю задовольнив позовні вимоги та визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, то за таких обставин потреба в застосуванні заходів забезпечення позову відпала, а тому їх слід скасувати після набрання рішенням суду законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 5163 від 04 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості у розмірі 53 926,76 гривні - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (, поштовий індекс: 02002, місцезнаходження: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 8 кв. 127) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2023 року, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський