Справа № 643/1165/23
Провадження № 2/643/491/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Болоховцева Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інна Іванівна, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач ОСОБА_1 народився у родині громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В подальшому батьки позивача розірвали шлюб. Не зважаючи на те, що позивач залишився мешкати з ОСОБА_4 в місті Києві, його родинні зв`язки з його батьком ОСОБА_3 не були втрачені. У 2004 році ОСОБА_3 переїхав до м. Харкова, де мешкали його батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які були відповідно дідусем та бабусею позивача. ОСОБА_5 помер у квітні 2018 року, тому станом на початок 2022 року у позивача в місті Харкові мешкали два близьких родича: батько - ОСОБА_3 і бабуся - ОСОБА_2 24 лютого 2022 року відбулась військова агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який наразі діє і зараз.

У відповідності до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківська міська територіальна громада починаючи з 24 лютого 2022 року є територією, де з перших днів і по теперішній час ведуться бойові дії.

З початку березня позивач, стурбований бойовими діями у місті Харкові, намагався в телефонному режимі зв`язатись зі своїм батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_2 з метою їх евакуації до міста Києва, де на той час було більш безпечно. Але всі спроби додзвонитись були марними. Починаючи із середини березня 2022 року і до кінця квітня 2022 року поблизу Києва також велись активні бойові дії, що зумовило зупинку у спробах позивача зв`язатись зі своїми родичами в м. Харкові.

Наприкінці серпня 2022 року, маючи інформацію про адресу проживання ОСОБА_2 , позивач почав дзвонити за номерами адресного телефонного довідника всім мешканцям під`їзду № 3 вказаного будинку. Під час розмови з ОСОБА_6 , яка проживає в кв. 84 вищезазначеного будинку, позивач отримав інформацію, що його батько із бабусею виїхали із Харкова, що зумовило призупинення позивачем пошуку батька.

Позивач не зміг додзвонитися до найближчих сусідів ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мешкаючих за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їх номер телефону було відключено на той час.

У січні 2023 року матері позивача - ОСОБА_4 зателефонували представники Національної поліції України та повідомили, що 14 січня 2023 року громадянин ОСОБА_3 був оголошений зниклим безвісти, а 18 січня 2023 року було встановлено, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від двобічної вірусної пневмонії, викликаної SARS-Cov-2.

20 січня 2023 року позивач зробив запит до державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, з якого отримав підтвердження про смерть батька у лютому 2022 року.

02 лютого 2023 року, прибувши до м. Харків, до місця проживання бабусі - ОСОБА_2 позивач від сусідки останньої на ім`я ОСОБА_9 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , дізнався, що його бабуся теж померла. Цей факт відбувся у січні 2022 року.

Розуміючи, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , позивач почав збирати документи для прийняття спадщини.

Так, батькові позивача ОСОБА_3 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

23 жовтня 2018 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю., посвідчено заповіт ОСОБА_2 , у відповідності до умов якого все майно, що належало на день смерті ОСОБА_2 , вона заповідає своєму сину - ОСОБА_3 , тобто батькові позивача.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті ОСОБА_2 належала трикімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Дана квартира належала останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадкоємцем за законом та одночасно спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_3 , який є батьком позивача.

Таким чином, після смерті батька позивача ОСОБА_3 залишилось наступне майно: квартира АДРЕСА_4 , яку він мав би отримати за заповітом після смерті своєї матері та квартира АДРЕСА_5 , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу.

Спадкоємцем за законом та одночасно спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_3 , місце проживання якого на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигши прийняти спадщину, а отже право на прийняття належної йому частки спадщини відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За життя ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, ОСОБА_2 , або заяв про відмову від прийняття спадщини не подавав, разом з померлою за однією адресою не проживав та не був зареєстрований.

28 січня 2023 року позивач звернувся до нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інни Іванівни із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом.

01.02.2023 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інною Іванівною винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 27/02-31 у відповідності до якої ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії-видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька - ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звернувся до органів нотаріату у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк - шість місяців з дня відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1269 Цивільного кодексу України.

01.02.2023 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інною Іванівною винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31, у відповідності до якої відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звернувся до органів нотаріату у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк -шість місяців з дня відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст.1269 Цивільного кодексу України.

Враховуючи обставини військової агресії Російської Федерації проти України, позивач вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 поважними.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.07.2023 року судом було витребувано копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

21.07.2023 року на адресу суду надійшли належним чином завірені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

07.08.2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача Харківської міської ради, відповідно до якого просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2023 року закрито підготовче провадження у даній справі, справи призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Болоховцев Є.О. підтримав позовні вимоги повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, також підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення.

Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки, причини неявки суду не повідомив. Надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інна Іванівна, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Представник третьої особи П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно копії свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_3 та рідним онуком ОСОБА_2 .

Батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 20.01.2023 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла бабуся позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 26.01.2023 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженням об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 16.01.2023 року, за життя померлому ОСОБА_3 на праві власності належала 1-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Дана квартира належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, 1-2865, 15.11.2004, Полякова М.В. приватний нотаріус ХМНО.

Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2018 року, станом на момент смерті бабусі позивача - ОСОБА_2 на праві власності належала 3-кімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Дана квартира належала останній на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: 8-630, видане 23.10.2018, видавник: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора.

ОСОБА_2 , на випадок смерті зробила розпорядження: все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму синові - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Даний факт підтверджується заповітом від 23 жовтня 2018 року, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Литвиненко Ю.Ю., зареєстрований у реєстрі за № 8-635.

Спадкоємцем за законом та одночасно спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигши прийняти спадщину, а отже право на прийняття належної йому частки спадщини відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У відповідності до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, судом встановлено, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто менш ніж через місяць після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встиг прийняти спадщину після смерті останньої, оскільки його смерть настала в період дії шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини, що дає право суду застосувати правила спадкової трансмісії у цій справі.

Це відповідає висновкам Верховного суду, які викладені у постанові від 08.02.2023 року у справі № 760/22643/21 та постанові від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19:

"Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті (трансмітент), до його спадкоємців (трансміссар), тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю.

Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця."

Таким чином, у даній справі спадкоємцем за законом та одночасно спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її син, ОСОБА_3 , який є батьком позивача. А отже, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_13 та бабусі ОСОБА_2 , а тому він має право на прийняття спадщини після смерті останніх в порядку спадкової трансмісії.

28 січня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко_І.І. заведена спадкова справа № 8/2023 після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі поданої заяви ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , справжність його підпису на заяві засвідчено 27 січня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Софронюк С.М. за реєстровим № 62, яка надійшла поштою 28.01.2023 року, зареєстрована на вх. № 15/02-14 від 28.01.2023 року та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 18, що є сином ОСОБА_3 .

Крім того, 28 січня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко_І.І. заведена спадкова справа № 7/2023 після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі поданої заяви ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , справжність його підпису на заяві засвідчено 27 січня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Софронюк С.М. за реєстровим № 63, яка надійшла поштою 28.01.2023 року, зареєстрована на вх. № 14/02-14 від 28.01.2023 року та зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 17, що є онуком ОСОБА_2 .

З постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко І.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 27/02-31 убачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звернувся до органів нотаріату у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк - шість місяців з дня відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1269 Цивільного кодексу України. Застосувати норму Закону щодо факту постійного проживання ОСОБА_1 з померлим немає можливості.

Крім того, з постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко І.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 26/02-31 убачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не звернувся до органів нотаріату у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк - шість місяців з дня відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст.1269 Цивільного кодексу України. Застосувати норму Закону щодо факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем немає можливості.

З матеріалів спадкових справи № 7/2023 та № 8/2023, які були витребувані ухвалою суду, вбачається, що спадкові справи № 7/2023 та 8/2023 були заведені після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі поданої заяви ОСОБА_1 , який є онуком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 . Також в матеріалах спадкової справи містяться: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28.01.2023 року; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 28.01.2023 року; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.01.2023 року; інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.01.2023 року; інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.01.2023 року; копія паспорту ОСОБА_1 та картка платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; свідоцтво про зміну прізвища ОСОБА_1 .

Тобто з матеріалів спадкових справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини, крім позивача, ніхто не подавав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, суди відкривають провадження у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначене належним відповідачем у даній справі є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради, оскільки спадщину ніхто не прийняв.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1221 ЦК України (у редакції Закону, яка діяла на момент відкриття спадщини) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, яка передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 та Постанові Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач, зазначаючи про причини пропуску ним строку прийняття спадщини вказує на воєнний стан в Україні, постійні обстріли території України, зокрема м. Харкова, яке є місцем відкриття спадщини, нестабільний графік роботи нотаріальних контор, не стабільне функціонування державних реєстрів протягом значного проміжку часу, неодноразові протягом незначного проміжку часу зміни в законодавстві щодо порядку прийняття спадщини, через які він безсумнівно вважав, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється і заяву про прийняття спадщини можна буде подати після війни.

Зазначені причини, на переконання суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач дійсно мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється (п.3).

У подальшому 24.06.2022 було внесено зміни до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» та викладено в такій редакції: установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що був обізнаний про прийняття Кабінетом Міністрів України зазначеної постанови та зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на весь час воєнного стану.

На переконання суду, незадоволення позовних вимог позивача матиме наслідком порушення принципу правової визначеності.

Так, офіційне розуміння правової визначеності як елемента верховенства права надано в пункті 3.1 мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі № 1-25/2010, відповідно до якого одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації.

Зважаючи на викладені позивачем обставини, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, суд приходить до переконання, що позивач дійсно мав правомірні очікування що строк на прийняття спадщини на період воєнного стану в Україні зупиняється, однак подальші зміни у законодавстві строків прийняття спадщини позбавили його можливості реалізувати свої права на спадщину.

Окрім цього загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який був продовжений наступними Указами Президента України і триває до цього часу.

Як вбачається з «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затверджених наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309, територія Харківської міської територіальної громади з 24.02.2022 року по теперішній час належить до території можливих бойових дій.

Війна, як соціальнополітичнеявище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті батька та бабусі. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, складну безпекову ситуацію в Україні, зокрема у м. Харкові, що викликана військовою агресією рф проти України, яка безумовно мала вплив на нормальну життєдіяльність позивача, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Доводи представника відповідача про те що позивач мав можливість протягом 10 місяців подати заяву будь-якому нотаріусу на території України або подати письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, суд не приймає до уваги, оскільки складна безпекова ситуація поширювалась на всю територію України, була викликана військовою агресією рф проти України, яка безумовно мала вплив на нормальну життєдіяльність позивача.

Крім того, представник відповідача стверджував, що позивач не надав жодних доказів того, що позивач дізнався про смерть батька у січні 2023 року, внаслідок отриманої інформації від Нацполіції, не надав доказів про пошук місцезнаходження батька, не спілкувався з батьком, не цікавився його життям, не надавав матеріальної допомоги батьку. Суд не бере до уваги ці доводи, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких позивачем був наданий лист з ВП № 5 ГУНП в Запорізької області від 16.08.2023 року, відповідно до якого померлого батька було оголошено у розшук як безвісти зниклого та лист від Мінюсту відповідно до якого 23.07.2022 було складено актовий запис про смерть ОСОБА_3 . Доводи представника відповідача про взаємовідносини між позивачем та померлим батьком суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються предмету доказування у цій справі.

Отже, суд задовольняє вимоги позивача та визначає ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки початок збройної агресії російської федерації та активні бойові дії у Харкові та Харківській області змусили його у першу чергу вирішувати питання пов`язані із збереження свого життя та здоров`я, також суд враховує той факт, що позивач добросовісно помилявся щодо зупинення перебігу строків для прийняття спадщини на весь час воєнного стану, що призвело до того, що заява про прийняття спадщини не була подана у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України,

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інна Іванівна, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідача Харківської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2 147 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_6 ;

Відповідач - Харківська міська рада, ЄДРПОУ 000, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, , тел. 057-760-73-42;

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Браженко Інна Іванівна, 61007, м. Харків, вул. Миру, 22.

Третя особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, 61146, м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 27-Г.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя - Олійник О.О.