УХВАЛА

16 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/838/22

провадження № 22-ц/4809/973/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Дуковський О. Л.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року позов задоволено в повному обсязі; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 101284,15 грн, яка складається з 81152,20 грн заборгованості за кредитом, 20131,95 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного, відповідач оскаржив заочне рішення суду першої інстанції в частині вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у загальному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишено без руху; запропоновано скаржнику у встановлений в ухвалі строк надати до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у сумі 3721,50 грн або навести визначені законом підстави звільнення скаржника від сплати судового збору.

Копію ухвали апеляційного судупро залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 супровідним листом від 03 липня 2023 року направлено за підтвердженою адресою місця реєстрації скаржника (а.с. 26), яка також зазначена останнім у апеляційній скарзі як адреса місця проживання чи перебування особи, яка подає апеляційну скаргу, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 156).

При цьому, даних про електронну пошту, офіційну електронну адресу скаржника подана ним апеляційна скарга не містить.

11 серпня 2023 року поштовий конверт з вкладенням - копією ухвали від 28 червня 2023 року повернувся до апеляційного суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.157-158).

17 серпня 2023 року апеляційним судом здійснено повторне направлення скаржнику копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху (а.с. 157).

Зазначене повторне відправлення також повернулось на адресу суду апеляційної інстанції із поштовою відміткою про невручення адресату: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.160-161).

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст. 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Усталеною практикою ЄСПЛ закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року, заява № 32671/02, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України не допускається зловживання процесуальними правами.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто на учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Наведеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо подання доказів.

Виходячи з релевантної практики ЄСПЛ, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Принцип 7 Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, передбачає, що слід вживати заходів задля відвернення зловживань засобами правового захисту після постановлення судового рішення.

Колегією суддів враховано передбачений ч. 1 ст. 131 ЦПК України обов`язок учасника судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження).

Як уже зазначалося вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року вказана наступна адреса скаржника: АДРЕСА_1 (а.с.138). Будь-які заяви щодо не використання вказаної поштової адреси скаржником чи її зміни до суду апеляційної інстанції не надходили.

Виходячи із фактичних обставин справи, колегія суддів вимушена констатувати, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 , як ініціатора апеляційного перегляду судового рішення, не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав і достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку та зводиться до усвідомленого неотримання скаржником судової кореспонденції.

За таких обставин факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою апеляційний суд з додержанням вимог процесуального закону та за належною адресою надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто має виключно суб`єктивний характер.

Апеляційний суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) , постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20, від 27 липня 2022 року у справі № 908/3468/13).

Також у своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (наприклад, «Трух проти України» (заява № 50966/99) від 04 березня 2003 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Ухвала Кропивницького апеляційного суду від 28 червня 2023 року у даній справі надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 29 червня 2023 року, зареєстрована 30 червня 2023 року, оприлюднена - 03 липня 2023 року.

Відповідно, з метою своєчасного реагування на процесуальне рішення суду апеляційної інстанції, скаржник не був позбавлений права та об`єктивної можливості дізнатися зміст ухвали апеляційного суду та зрештою проявити розумну обачність та уважність щодо руху поданої ним апеляційної скарги, скориставшись для цього відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17, від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17, від 06 березня 2020 року у справі № 5019/592/12, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20.

Право на апеляційне оскарження не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Разом з тим, фактичні обставини справи свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які перешкоджали скаржнику отримати судову кореспонденцію, яка направлялась судом за вказаною в апеляційній скарзі адресою або іншим шляхом дізнатись про перебіг ініційованого ним апеляційного провадження та, своєчасно усунувши недоліки апеляційної скарги, реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у даному випадку право скаржника на доступ до суду не обмежується і ОСОБА_1 може реалізувати його у порядку, визначеному процесуальним законом, оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 260-261, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань

О. Л. Дуковський