Справа № 567/779/23
У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Хмарук Ю.М.

представника відповідача - адвоката Лавренчука О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника відповідача - адвоката Лавренчука О.В. про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину, -

в с т а н о в и в :

Острозьким районним судом Рівненської області у складі головуючого судді Василевича О.В. в порядку загального позовного провадження розглядається цивільна справа №567/779/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.05.2023 року головуючим суддею у вищевказаній цивільній справі визначено суддю Василевича О.В.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.06.2023 року, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року задоволено клопотання представника позивачки та витребувано від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. копію спадкової справи № 6/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.06.2023 року підготовче судове засідання було відкладено на 23.06.2023 року у зв`язку з тим, що не закінчився встановлений судом строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та відповідачу надана можливість подати у визначений судом строк відзив на позовну заяву.

21.06.2023 року відповідач скористався правом та подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову та просив у його задоволені відмовити. Водночас просив залишити позовну заяву без розгляду, мотивуючи тим, що остання не містить ціни позову, а також просив залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Грунтківську І.А.

23.06.2023 року підготовче судове засідання за клопотанням представника відповідача було відкладено на 17.08.2023 року у зв`язку із зайнятістю востаннього іншій справі.

29.06.2023 року представник позивачки - адвокат Хмарук Ю.М. в поданій до суду відповіді на відзив навела свої доводи та міркування з приводу правильності визначеної ціни позову 193 866, 99 грн., а також з приводу необгрунтованості заявленого відповідачем клопотання про залучення приватного нотаріуса в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, вказуючи на те, що відповідач в порушення ч.1 ст.53 ЦПК України не зазначив, яким чином рішення у справі може вплинути на права та обов`язки приватного нотаріуса щодо однієї із сторін.

17.08.2023 року відповідач та його представник в підготовче судове засідання повторно не з`явилися, та в поданому до суду клопотанні представник відповідача просив призначити судову будівельно-технічну експертизу, обгрунтовуючи необхідністю з`ясування реальної вартості нерухомого майна, встановлення наявності покращень та їх вартості з моменту успадкування майна. Також представник відповідача заявив клопотання про виклик семи свідків для допиту їх у судовому засіданні з метою з`ясування стану житлового будинку за період з 2005 року по 2023 рік, виконання у ньому ремонтних та будівельних робіт, джерела надходження грошових коштів для здійснення таких робіт та обставин проживання у житловому будинку зареєстрованих у ньому осіб.

17.08.2023 року в поданому до суду іншому клопотанні представник відповідача - адвокат Лавренчук О.В. просив в межах підготовчого судового засідання розглянути у його відсутності та відсутності відповідача раніше подані клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та про виклик свідків, водночас повторно заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі.

17.08.2023 року в підготовчому судовому засіданні, проведеного з врахуванням строку підготовчого провадження, визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, визначено позовні вимоги та склад учасників судового процесу, вирішено клопотання, заявлені відповідачем та його представником, в задоволенні яких було відмовлено за необгрунтованістю з підстав, оголошених судом у судовому засіданні, про що протокольно без виходу у нарадчу кімнату було винесено відповідні ухвали. В ході визначення обставин справи, які підлягають доказуванню було заслухано пояснення позивачки та її представника. За результатами підготовчого судового засідання судом протокольно без виходу у нарадчу кімнату постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.09.2023 року.

15.09.2023 року в судовому засіданні заслухано пояснення представників сторін та допитано в якості свідка позивачку ОСОБА_1 , в ході судового розгляду вирішено клопотання представника відповідача та викликано для допиту в якості свідка приватного нотаріуса ОСОБА_4 . В судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2023 р.

20.10.2023 року в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Лавренчук О.В. звернувся до суду із заявою про відвід головуючого судді Василевича О.В., яку з посиланням на п.п.3, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України мотивує тим, що головуючий суддя прямо чи побічно заінтересований у результатах розгляду справи, а також вказуючи на те, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, зокрема, вказуючи при цьому на проведення судового засідання 17.08.2023 року без участі сторони відповідача та за участю позивачки та її представника, в ході якого були розглянуті клопотання сторони відповідача, в задоволенні яких безпідставно було відмовлено та які були вирішені без виходу суду до нарадчої кімнати. У вказаних діях представник відповідача вбачає неприховану прихильність головуючого судді до сторони позивача, в тому числі під час проведення допиту останньої в якості свідка у судовому засіданні 15.09.2023 року, що на думку представника відповідача викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, відтак вважає, що останній не може брати участь у розгляді даної справи та підлягає відводу.

Представник позивачки в судовому засіданні заперечила проти заяви про відвід судді, мотивуючи тим, що така заява подана з пропуском строку, передбаченого ч.3 ст.39 ЦПК України та є необгрунтованою.

Вивчивши заяву про відвід головуючому судді, суд дійшов до наступного висновку.

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Василевич О.В. зацікавлений в результаті розгляду справи, а також вказуючи на наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Покликаючись на зазначені обставини та ч.1 ст.36 ЦПК України представник відповідача заявив відвід головуючому судді у справі.

Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заява про відвід судді була оголошена безпосередньо в судовому засіданні та надійшла до суду 20.10.2023 року, тобто в день проведення судового засідання, а відтак відсутні підстави для передачі такої заяви на розгляд іншому судді.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Зокрема, ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Системний аналіз положень статтей 36 та 39 ЦПК України дає можливість дійти до висновку про те, що заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність та особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно заяви представника відповідача відвід головуючого судді мотивований наявністю обставин, які на його думку, викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Водночас, такі обставини під час розгляду заяви про відвід судді не встановлені та заявником не доведено наявність обставин з яких би вбачались обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Василевича О.В., які унеможливлюють ухвалення об`єктивного рішення у справі.

Вивченням доводів заявника встановлено, що заява про відвід мотивована виключно тим, що представник відповідача не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею за результатами розгляду заявлених відповідачем та його представником клопотань, відтак на думку заявника суддя не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу.

Водночас, заявником не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду. Заявлений відвід не ґрунтується на фактах, які б об`єктивно свідчили про будь-яку заінтересованість чи упередженість головуючого судді, на що посилається представник відповідача, не підтверджений будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами, є надуманим та ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях заявника. Із змісту поданої заяви встановлено, що заявник обмежився лише перерахуванням обставин, які на його думку викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, зокрема що головуючий суддя провів 17.08.2023 року підготовче судове засідання у відсутності сторони відповідача та виключно за участю позивачки та її представника, позаяк в поданому до суду клопотанні від 17.08.2023 року представник відповідача не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання у його відсутності та відсутності відповідача.

Суд вважає дані посилання безпідставними і такими, що вказують на відсутність перешкод для розгляду справи по суті.

Окрім цього, вирішуючи питання про відвід судді, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N33958/96, п.42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п.38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п.43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п.58).

Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначено підстави для відводу судді. Проте заявником не наведено достатніх та переконливих доводів, які б у сукупності вказували на існування підстав для відводу судді, передбачених вказаними статтями ЦПК України.

Варто відзначити, що відповідно до ч.4, 5 ст.259 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

З огляду на вказане, не вбачається підстав вважати порушенням порядку постановлення головуючим суддею ухвал в підготовчому судовому засіданні 17.08.2023 року без виходу у нарадчу кімнату із занесенням їх до протоколу судового засідання.

Окремо слід зазначити, що про обставини, які на думку представника відповідача, були підставою для заявлення відводу, були йому відомі 15.09.2023 року, проте заяву про відвід подано після спливу строку, передбаченого ч.3 ст.39 ЦПК України.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами та зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки судом не встановлено підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, які б виключали участь судді Василевича О.В. у розгляді цивільної справи, відтак суд вважає, що заявлений відвід ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях пердставника відповідача, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Лавренчука О.В. про відвід головуючого судді Василевича О.В. у цивільній справі № 567/779/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.