У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18.10.2023

Справа № 331/6905/23

Провадження № 2/331/2493/2023

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Н.В.Фісун розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою

ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мельніков Олексій Анатолійович до Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» - Запорізьке обласне управління про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, адвокат Мельніков О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якому просить стягнути суму у розмірі 65 520,00 грн.

Справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та згідно автоматизованого розподілу справу передана у провадження судді Фісун Н.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не сплатив суму судового збору за подання вказаного позову до суду, посилаючись на те, що правовідносини, які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки він є споживачем фінансових послуг. З цих підстав позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. А споживачем, права якого захищаються цим законом, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті 5 Закону № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів справляння судового збору.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, позивачі, вважаючи себе споживачами, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовують вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено ( ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Однак, в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» про звільнення від сплати судового збору, не стосується правовідносин, що виникли між позивачем ОСОБА_1 та АТ « Державний ощадний банк України» - Запорізьке відділення обласне управління ,оскільки позивач, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення коштів, покликається на ст. 1073 ЦК України, а саме проведення транзакцій по перерахунку коштів здійснено невідомими особами без відома позивача та волевиявлення.

Відтак, оскільки, спір між сторонами виник з приводу стягнення коштів на підставі ст.1073 ЦК України, на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо стягнення коштів не поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру фізичною собою, сплачується судовий збір за ставкою 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (1073,60 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 гривень).

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до ціни позову.

Позивачу у позовній заяві відповідно до ст.175 ч.3 п.4 ЦПК України необхідно уточнити зміст позовних вимог:

- спосіб захисту прав або інтересів, передбачених законом або договором, або інший спосіб захисту , прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- уточнити зміст позовних вимог щодо відповідача, так як позивач звертається з позовом до АТ « Державний ощадний банк України» - Запорізьке обласне відділення, а стягнути суму прохає з АТ « Державний ощадний банк України» . Суддя звертає увагу , що відповідачем відділення, філії, представництва та управління не можуть бути стороною у справі, так як не є юридичними особами та не мають цивільно-процесуальної правоздатності, а тому у позовній заяві можливо позивачем помилково вказано філію, так як в прохальній частині прохають стягнути суму саме з юридичної особи. При дослідженні позовної заяви, позивач вказав відповідачем «Державний ощадний банк України» - Запорізьке обласне відділення, за адресою м.Запоріжжя пр.Соборний,48, але Договір банківського вкладу фізичної особи від 7.11.2022 року ОСОБА_2 укладала у «Державний ощадний банк України» -Запорізьке обласне відділення за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізького козацтва,17а, дане питання стосується щодо визначення підсудності розгляду справи у разі, якщо відповідачем по справі буде вказано філію.

Позивачем у позовній заяві відповідно до ст.175 ч.3 п.6 ЦПК України не було зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя доходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мельніков Олексій Анатолійович до Акціонерного Товариства « Державний ощадний банк України» - Запорізьке обласне управління про стягнення суми - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Фісун