ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7962/23 Справа № 932/5694/22 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В.І. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сухомлин О.В. на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. Оскільки були родичі більшого степеню спорідненості, які мали намір звернутися для прийняття спадщини, позивачка не стала звертатися до нотаріуса. 09 серпня 2022 року відповідачка повідомила їй, що померла бабуся лишила на її ім`я заповіт, про існування якого до того моменту позивачу не було нічого відомо. З метою прийняття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса, проте їй видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку звернення.

Просила визначити їй додатковий строк 3 місяці для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року

позовні вимоги задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вважає, що позивач навмисно приховує фактичні обставини справи. Позивачу було достеменно відомо про існування заповіту задовго до смерті ОСОБА_3 .. В свою чергу позивачка всіляко ухилялася від догляду за бабусею, весь догляд здійснювала відповідач.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін,як законне та обґрунтоване.Судом першої інстанції правильно встановлено, що вона не знала про заповіт, а нотаріус її не повідомив

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та її представник адвокат Сухомлин О.В., представник ОСОБА_2 адвокат Боровик Л.О..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довела наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася племінниця померлої ОСОБА_1 .

В подальшому приватним нотаріусом ДМНО Сисоєнко І.В. отримано копію заповіту, посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 25 жовтня 2006 року за реєстровим номером 2-1112 від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , якій спадкодавець заповіла все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право.

22 лютого 2022 року, тобто після сплину 6-місячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у всеукраїнській газеті «Урядовий кур`єр» № 37 (7158) опубліковано оголошення нотаріуса про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та запропоновано спадкоємцям звернутися до нотаріуса.

21 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Сисоєнко І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Постановою від 28 вересня 2022 року приватний нотаріус ДМНО Сисоєнко І.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої ОСОБА_3 з мотивів пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З обставин справи вбачається, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняла через те, що вона не проживала разом із спадкоємцем, не була обізнана про існування заповіту на її ім`я, що стало на заваді своєчасному поданню нею заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк . Про цей факт їй стало відомо 09 серпня 2022 року від спадкоємиці, яка звернулася за спадщиною, тобто після закінчення строку на прийняття спадщини. При цьому, повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом було здійснено після закінчення строку на прийняття спадщини.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту на його ім`я є достатньо поважною причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини і правильно прийняв рішення про задоволення позовних вимог та надання додаткового строку для прийняття спадщини. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 червня 2019 року справа № 565/1145/17.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи про те, що позивачеві було відомо про наявність заповіту на її ім`я задовго до смерті спадкодавця не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд першої інстанції надав оцінку поясненням допитаних свідків з цього приводу.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, оцінив докази, подані сторонами та дійшов правильного висновку про наявність у ОСОБА_2 об`єктивних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті бабки, що єповажною причиною пропуску строку та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання на те, що позивач мала можливість прийняти спадщину у встановлений законом строк і не надала поважних причин пропуску строку, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються встановленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано відповідну правову оцінку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи в межах доводів апеляційної скарги, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року зупинено дію рішення суду першої інстанції, оскільки апеляційне провадження закінчено, то дію рішення слід поновити.

Керуючись ст. ст.368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сухомлин О.В. залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року залишити без змін, поновивши його дію.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Судді: