УХВАЛА

Іменем України

12.10.2023 Справа №2-1380/08 Провадження № 4-с/607/40/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника боржника ОСОБА_1 адвоката Гонти М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області,

УСТАНОВИВ:

АТ «Укрсиббанк» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі за тестом - відділ ДВС) в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження № 17349313, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29985,78 грн та судових витрат у розмірі 499,09 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_2 . Вказане виконавче провадження відкрите згідно з постановою головного державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції (правонаступником якого є відділ ДВС) від 12.02.2010.

Стягувач зазначив, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 17349313 державним виконавцем не виносились постанови про здійснення заходів з примусового виконання судового рішення.

Також постанов, які б свідчили про зупинення чи завершення (закінчення) вказаного виконавчого провадження, державний виконавець не виносив. Однак на запит стягувача відділ ДВС повідомив, що виконавче провадження № 17349313 рахується завершеним.

Стягувач звертався до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 , однак за результатами розгляду заяви суд зазначив, що оскільки відсутні докази того, з яких підстав та коли було завершено виконавче провадження № 17349313, неможливо визначити, чи пропущений стягувачем строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Указані обставини, на думку стягувача, свідчать про те, що станом на даний час виконавче провадження № 17349313 вважається відкритим, однак в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» посадові особи відділу ДВС не вживають передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження.

За таких підстав стягувач просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області; 2) зобов`язати посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження № 17349313 усунути порушення прав стягувача АТ «УкрСиббанк», допущені у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб відділу; 3) зобов`язати посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити примусове виконання судового рішення в межах виконавчого провадження № 17349313.

28.07.2023 скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 04.08.2023.

04.08.2023 судове засідання не відбувалось у зв`язку з перебуванням головуючої судді Марциновської І.В. у нарадчій кімнаті під час розгляду іншої цивільної справи. Судове засідання призначено на 04.09.2023.

04.09.2023 судове засідання відкладено на 22.09.2023 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

22.09.2023 за клопотанням представника боржника судове засідання відкладено на 12.10.2023.

У судовому засідання 12.10.2023 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гонта М.С. просив відмовити у задоволенні скарги. Вважає, що стягувачем не конкретизовані обставини, які свідчать про те, що у діях посадових осіб відділу ДВС наявна бездіяльність під час примусового виконання виконавчого провадження № 17349313.

У судове засідання 12.10.2023 стягувач АТ «Укрсиббанк», належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, явку уповноваженого представника не забезпечив. Представник стягувача адвокат Агабалаєва Я.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, скаргу підтримала з підстав, викладених у скарзі, та просила скаргу задовольнити повністю.

У судове засідання 12.10.2023 боржник ОСОБА_2 та представник відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином повідомлені про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явились. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від боржника ОСОБА_2 та представника відділу ДВС до суду не надходили.

Заслухавши пояснення представника боржника ОСОБА_1 , дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд установив, що 28.10.2008 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області видав виконавчий лист на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2008 у справі № 2-1380/2008р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29985,78 грн та судових витрат у розмірі 499,09 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону (у редакції, чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону (у редакції, чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку.

12.02.2010 головний державний виконавець Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Корса О.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 17349313 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, що підтверджується інформацією про виконавче провадження від 18.05.2023, яка наявна в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Так, в обґрунтування поданої скарги стягувач зазначив, що посадові особи відділу ДВС в межах виконавчого провадження № 17349313 не в повному обсязі здійснили виконавчі дії, чим порушили вимоги Закону, зокрема, не вжили передбачених законом дій для примусового виконання рішення суду.

Надаючи оцінку доводам стягувача, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (ч. 3 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Так само обов`язки державного виконавця визначені і в ст. 5 Закону у редакції, чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, з інформації про виконавче провадження від 18.05.2023, яка наявна в Автоматизованій системі виконавчого провадження, вбачається, що в межах виконавчого провадження № 17349313 проведено лише одну виконавчу дію, а саме винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2010.

Так само з відповіді на запит відділу ДВС вих. № 56310 від 01.06.2023 вбачається, що в межах виконавчого провадження № 17349313 державним виконавцем лише винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2010. Будь-яких інших постав в межах даного провадження винесено не було.

Указані обставини в сукупності дають суду підстави вважати, що державний виконавець як Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, такі і відділу ДВС як правонаступника останнього, в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, не вжив передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, оскільки впродовж тривалого часу всупереч вимогам ст. 18 Закону (ст. 5 Закону у редакції, чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) не вживав заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом.

З урахуванням викладених обставин суд вважає обґрунтованими доводи стягувача в цій частині, а тому доходить висновку про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб відділу ДВС щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Поряд з цим суд встановив, що відповідно до інформації про виконавче провадження від 18.05.2023, яка наявна в Автоматизованій системі виконавчого провадження, виконавче провадження № 17349313 завершене.

Так само з відповіді на запит відділу ДВС вих. № 56310 від 01.06.2023 вбачається, що станом на 01.06.2023 виконавчий лист № 2-1380, виданий 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, на виконанні в відділі ДВС не перебуває. Перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) встановлено, що стан виконавчого провадження «помилкове», паперові матеріали до відділу ДВС не передавалися. Державний виконавець, у якої на примусовому виконанні перебувало вказане виконавче провадження, звільнена з займаної посади. Таким чином паперові матеріали виконавчого провадження № 17349313, в тому числі оригінал виконавчого листа № 2-1380, виданий 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, вважаються втраченими.

Отже, станом на даний час виконавче провадження № 17349313 не перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС, оскільки фактично вважається завершеним у зв`язку з його втратою.

Указані обставини свідчать про те, що державний виконавець відділу ДВС позбавлений можливості здійснювати виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 17349313 та таким чином усунути порушення прав стягувача АТ «УкрСиббанк» і продовжити примусове виконання в межах вказаного провадження. Відтак навіть за умови зобов`язання судом державного виконавця вчинити такі дії указане не призведе до ефективного захисту прав стягувача, оскільки судове рішення виконати буде неможливо через відсутність виконавчого провадження № 17349313 та оригінала виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги стягувача щодо зобов`язання посадових осіб відділу ДВС в межах виконавчого провадження № 17349313 усунути порушення прав стягувача АТ «УкрСиббанк», допущені у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб відділу, та зобов`язання посадових осіб відділу ДВС продовжити примусове виконання вказаного виконавчого провадження є передчасними та задоволенню не підлягають.

Поряд з цим відповідно до п. 1 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 за № 489/20802 (далі за текстом Інструкція), за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

У заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме виконавчого провадження просить сторона виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, сторони виконавчого провадження, їх місце проживання чи місцезнаходження (у разі наявності вказаної інформації у сторони виконавчого провадження), обставини втрати матеріалів виконавчого провадження (перебування виконавчого провадження на тимчасово окупованій території), поновлення яких саме документів сторона вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. До заяви про відновлення втраченого виконавчого провадження чи його матеріалів можуть долучатися документи або їх копії, що збереглися у сторони виконавчого провадження, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку (п. 2 розділу XV Інструкції).

Згідно з п. 3 розділу XV Інструкції виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові (п. 4 розділу XV Інструкції).

У разі відновлення виконавчого провадження за ініціативою виконавця він у постанові роз`яснює сторонам право надати документи виконавчого провадження, їх копії, інші документи або відомості, що стосуються втраченого виконавчого провадження. Для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження (п. 5, 6 розділу XV Інструкції).

Враховуючи викладені вище положення Інструкції, суд доходить висновку, що на даному етапі судового провадження ефективним способом захисту прав стягувача є відновлення виконавчого провадження № 17349313 та подальше звернення в межах такого поновленого виконавчого провадження з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Однак докази того, що стягувач ініціював перед державним виконавцем питання про відновлення втраченого виконавчого провадження № 17349313 та що у задоволенні таких вимог стягувача було відмовлено, суду не надані.

При цьому суд звертає увагу, що у випадку якщо виконавчий лист був пред`явлений до виконання вчасно, однак втрачений під час примусового виконання, наявні всі підстави для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки строк для пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання був пропущений стягувачем з поважних причин.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 344/5708/15-ц, від 12.06.2019 у справі № 2-1316/736/11.

За таких підстав, дослідивши надані докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що скарга АТ «Укрсиббанк» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 18, 258-261, 353, 354, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невжиття заходів з примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 17349313 під час примусового виконання виконавчого листа № 2-1380, виданого 28.10.2008 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

У іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська