Справа № 724/617/23
Провадження № 2/724/222/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

19 вересня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Ковальчук Т.М.,

за участі:

секретаря судового засідання: Федонюка В.В..

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хотин Чернівецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Валешна Оксана Анатоліївна, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,39 га, кадастровий номер :03:002:0019, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Позивач прийняла спадщину за законом, звернувшись у встановлений строк з відповідною заявою до нотаріуса. Спадкоємцями за законом є також діти спадкодавця: дочка ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину і син ОСОБА_6 , який не звертався із заявою про прийняття спадщини.

16 червня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений сільською радою, відповідно до якого земельну ділянку площею 0,39 га, кадастровий номер :03:002:0019, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, він заповів - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу.

Позивач на момент смерті чоловіка досягла пенсійного віку, а тому як непрацездатна за віком дружина спадкодавця, має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.

10.02.2022 року позивач звернулася до Першої чернівецької нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 обов`язкову частку спадщини на вказану земельну ділянку, як дружини, яка складає 1/2 обов`язкову частку від 1/3 частки за законом (дружина, дочка, син). Проте, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на обов`язкову частку позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не були подані нотаріусу правовстановлюючі документи щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві.

Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку спадщини право власності на спадкове майно у вигляді 1/6 частки земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0019 площею 0,39 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, належну ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з Першої чернівецької державної нотаріальній контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №372/2010, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чернівці (а.с.29).

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.181).

Позиваач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові та просили суд їх задовольнити, позивач згодна на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання через засоби поштового зв`язку, однак на адресу суду поверталися конверти з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, у зв`язку з чим відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.178,190,200,202,203), відзив на позов не подавав.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 1948 р.н. та ОСОБА_1 , 1954 р.н., перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 1777 від 27 листопада 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради (а.с.45).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівці Чернівецької області ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 15.01.2010 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, площею 0,39 га, за кадастровим номером :03:002:0019, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №003889 від 17.04.2003 року, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.19-22).

16 червня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт на належну йому земельну ділянку, площею 0,39 га, за кадастровим номером :03:002:0019, яку заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчено секретарем Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області Урсатою С.А. та зареєстровано в реєстрі за №149 (а.с.69).

19 травня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.42 зворот).

З копії спадкової справи №372/2010, заведеної після смерті ОСОБА_4 та наданої на запит суду, вбачається, що спадкоємцями за законом першої черги спадкування, що прийняли спадщину, є дочка померлого ОСОБА_5 , 1970 року народження та дружина ОСОБА_1 , 1954 року народження (а.с.34-176).

Крім них, спадкоємцем за законом першої черги є ще син померлого ОСОБА_6 ,1975 року народження, який спадщину не приймав і не оформляв (а.с.46).

Спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, площею 0,39 га, за кадастровим номером :03:002:0019, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, є ОСОБА_3 , 1962 року народження (а.с.71).

Зі спадкової справи також встановлено, що спадкоємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4

16 грудня 2014 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області позов ОСОБА_3 задоволено, визначено йому додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яке набрало чинності 29.12.2014 року (а.с.72).

13 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який був посвідчений 16.06.2003 року за реєстровим номером №149 секретарем Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Згідно цієї заяви ОСОБА_3 зазначив, що спадкоємцем обов`язкової частки є дружина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.71).

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_1 досягла пенсійного віку та отримувала пенсію за віком,що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 16.09.2009 року (а.с.12).

Отже, позивач є спадкоємцем на обов`язкову частку спадщини як непрацездатна за віком дружина померлого ОСОБА_4 , 1948 р.н., оскільки на момент смерті спадкодавця була непрацездатною особою.

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй обов`язкову частку спадщини у майні померлого чоловіка, відповідно до вимог статті 1241 ЦК України а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0019 (а.с.95).

Постановою від 10 лютого 2022 року державним нотаріусомПершої чернівецької державної нотаріальної контори Прядко І.І. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщиніна земельну ділянку із кадастровим номером :03:002:0019, площею 0,39 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що нею не подано державній нотаріальній конторі належним чином оформлених оригінальних документів, що підтверджують належність на праві власності ОСОБА_4 цієї земельної ділянки та документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності цієї земельної ділянки, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії (а.с.175-176).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Частиною 1 статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Отже, частиною 1 статті 1241 ЦК України визначено коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Право на обов`язкову частку це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, проте за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом.

Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 листопада 2021 року у справі № 607/24365/19 (провадження № 61-6658св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 552/3281/20 (провадження № 61-5972св21).

Згідно із частиною третьою статті 75 Сімейного кодексу України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійний вік для жінок встановлений 55 років при стажі роботи не менше 20 років.

При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення (стаття 1266 ЦК України).

Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 292/389/17.

За обставинами справи, встановлено, що на день відкриття спадщини, 14 січня 2010 року, дружина спадкодавця ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком, а тому позивач, як непрацездатна за віком дружина спадкодавця, відноситься до осіб, які в силу вимог частини 1 статті 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Визначаючи розмір обов`язкової частки ОСОБА_1 у спадщині, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , суд враховує, що на час відкриття спадщини, спадкоємцями за законом є, окрім позивача, діти спадкодавця: дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 .

При цьому на таке визначення не впливає чи прийняли діти спадкодавця спадщину чи відмовились від неї.

Отже, при розрахунку обов`язкової частки у спадщині суд визначає трьох спадкоємців за законом, які могли бути закликані до спадщини (дружина, дочка і син).

За частиною 1 статті 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки, яку повинна успадкувати позивач складає половину частки, яка належала б кожному із зазначених спадкоємців у разі спадкування за законом, а саме по 1/3 частки, а тому розмір обов`язкової частки складає 1/6 частки.

Таким чином, відповідно до статті 1241 ЦК України ОСОБА_1 як непрацездатна за віком дружина спадкодавця має право на обов`язкову частку у спадковому майні, що складається з 1/6 частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0019, що підлягає успадкуванню відповідачем відповідно до заповіту.

За приписами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом установлено, що позивач не взмозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку в спадщині на вищевказане спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (земельну ділянку), іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у неї немає, а тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/6 частину земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0019, площею 0,39 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бочковецької сільської ради Чернівецького (до змін - Хотинського) району Чернівецької області в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судові витрати, які понесені позивачем на загальну суму 1073,60 грн. (а.с.11), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 1216-1220, 1241, 1261 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0019, площею 0,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бочковецької сільської ради Чернівецького (до змін Хотинського) району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2023 року.

Суддя Т.М.Ковальчук