КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 372/752/21

провадження номер: 22-ц/824/10287/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А..,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука Владислава Володимировича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року у складі судді Сташків Т.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , Державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Ганни Леонідівни, ОСОБА_3 , про визнання недійсним і скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування догорів, рішень та записів про право власності,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), ОСОБА_2 , державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л., ОСОБА_3 про визнання недійсним і скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування договорів, рішень та записів про право власності.

Позовна заява мотивована тим що 04 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_4 передала їй у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва, площею 0,12 га, що розташована у місті Українка Обухівського району Київської області, кадастровий номер :06:014:0047, за ціною 4 420 000 грн 00 коп. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрований в реєстрі за № 1021. Позивачка вказувала, що її право власності на вищевказану земельну ділянку було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 231, номер запису про право власності 17277459, а також Державному земельному кадастрі.

Зазначала, що в середині лютого 2021 року, відкривши Публічну кадастрову карту України, вона не знайшла своєї земельної ділянки, кадастровий номер :06:014:0047, хоча ще 26 січня 2021 року ця ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі. При намаганні отримати платний витяг з Державного земельного кадастру на власну ділянку, кадастровий номер :06:014:0047, отримала відмову у зв`язку з відсутністю такої земельної ділянки. Проте, на Публічній кадастровій карті України, на тому місці, де була розташована належна їй земельна ділянка, кадастровий номер :06:014:0047, з`явилася інша земельна ділянка, кадастровий номер :06:014:0110, зареєстрована на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03 лютого 2021 року № 10-406/15-21-СГ за ОСОБА_2 .

Указувала, що 09 березня 2021 року при здійсненні пошуку за кадастровим номером земельної ділянки :06:014:0110 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі вона виявила, що спірна земельна ділянка вибула з власності ОСОБА_2 , а право власності, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 березня 2021 року № 372 зареєстроване за ОСОБА_3 відповідно до рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 березня 2021 року, індексний номер 56932715.

Посилалась на незаконність дій ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо видалення із Державного земельного кадастру відомостей відносно належної їй земельної ділянки, кадастровий номер :06:014:0047, площею 0,12 га, а також затвердження відповідно до наказу від 03 лютого2021 року № 10-406/15-21-СГ документації із землеустрою на земельну ділянку з іншим кадастровим номером :06:014:0110, площею 0,0545 га, розташовану на місці її земельної ділянки, без припинення її права власності у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене та, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 31 травня 2021 року, ОСОБА_1 просила: визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03 лютого 2021 року №10-406/15-21-СГ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56653027 від 17 лютого 2021 року державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:014:0110 за ОСОБА_2 ; скасувати запис про право власності №40585562 від 11 лютого 2021 року державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:014:0110 за ОСОБА_2 ; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області відновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку, кадастровий номер :06:014:0047, що належить на праві власності ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 372; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 березня 2021 року, індексний номер 56932715 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:014:0110 за ОСОБА_3 ; скасувати запис про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :06:014:0110, номер запису 40851940 від 04 березня 2021 року, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В. В.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03 лютого 2021 року №10-406/15-21-СГ.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 лютого 2021 року, індексний номер 56653027, державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0110 за ОСОБА_2 .

Скасовано запис про право власності від 11 лютого 2021 року № 40585562 державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0110 за ОСОБА_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 372.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 березня 2021 року, індексний номер 56932715, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0110 за ОСОБА_3 .

Скасовано запис про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:014:0110, номер запису 40851940 від 04 березня 2021 року, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Пухальської І.С. та апеляційну скаргу Державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л., залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 березня 2023 року касаційні скарги державного реєстратора Петрівської сільської ради Григор`євої Г.Л. та представника ОСОБА_3 - адвоката Пухальської І.С. - задоволено частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

10 травня 2023 року під час нового розгляду справи у суді першої інстанції представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Стафійчук В.В. звернувся до суду із заявою про заміну позивача у справі.

Заява мотивована тим, що 14 листопада 2022 року між ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_5 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 3178, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність та зобов`язався сплатити обумовлену договором грошову суму за земельну ділянку кадастровий номер :06:014:0047, площею 0,1200 га, що розташована у місті Українка Обухівського району Київської області. Вказував, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 листопада 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 листопада 2022 року № 3178 за ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Стафійчук В.В. просив залучити до участі у даній справі ОСОБА_5 , як позивача, замість ОСОБА_1 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. про заміну позивача - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Стафійчук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову ухвалу, якою залучити до участі у справі ОСОБА_5 , як позивача, замість ОСОБА_1 , посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 листопада 2022 року, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , останній став власником спірної земельної ділянки, то внаслідок постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали порушуються права ОСОБА_5 , як нового власника цієї земельної ділянки.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. про заміну позивача, суд першої інстанції виходів із її безпідставності та недоведеності.

Указані висновки суду є правильними й такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, то у разі смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі, суд зупиняє провадження у справі (п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України) до залучення до участі у справі правонаступника (п.1 ч.1 ст.253 ЦПК України).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч.2 ст.55 ЦПК України).

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 468/2121/14-ц (провадження № 61-13761св19).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, 14 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 3178, за умовами якого ОСОБА_5 придбав у власність спірну земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :06:014:0047, що розташована у місті Українка Обухівського району Київської області (а.с.180-181, т.2).

Той факт, що станом на 14 листопада 2022 року новим власником спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 листопада 2022 року № 3178 є ОСОБА_5 також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 листопада 2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. (а.с.182, т.2).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 500/1559/15-ц (провадження № 61-2411св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що в силу дії у цивільному судочинстві принципу диспозитивності (ст.13 ЦПК України) вступ у процес правонаступника позивача залежить від його волі.

Тобто в даному випадку підставою для заміни первісного позивача ОСОБА_1 на ОСОБА_5 , як нового власника спірної земельної ділянки, має бути саме є його волевиявлення у формі відповідної заяви до суду.

Проте дану заяву про заміну позивача від 10 травня 2023 року до суду першої інстанції подав представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Стафійчук В.В., який діє від її імені у даній справі на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 08 травня 2023 року серії АА №1301950 (а.с.2, т.3).

Водночас ОСОБА_5 особисто або через уповноваженого представника не звертався до суду першої інстанції із заявою про заміну позивача та залучення його до участі у даній справі в якості належного позивача.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги наявну у матеріалах справи копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 18 листопада 2022 року серії АА №1252202, згідно з яким адвокат Стафійчук В.В. має право представляти інтереси ОСОБА_5 у даній справі у Верховному Суді (а.с.184, т.2), оскільки цей ордер не є передбаченим законом документом, що посвідчує повноваження адвоката Стафійчука В.В. як представника ОСОБА_5 на подання заяви про заміну позивача у даній справі до суду першої інстанції (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження №11-44 заі19)).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука В.В. про залучення до участі у даній справі ОСОБА_5 , як позивача, замість ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали порушуються права ОСОБА_5 , як нового власника спірної земельної ділянки, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки як зазначалось вище ОСОБА_5 не звертався до суду першої інстанції особисто або через уповноваженого представника із заявою про заміну позивача та залучення його до участі у даній справі в якості належного позивача.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стафійчука Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: