КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
10 жовтня 2023 року місто Київ
Провадження № 22з/824/1225/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді Желепи О.В.,
суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.
секретар судового засідання Рябошапко М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання судових витрат позивача в суді апеляційної інстанції у провадженні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ ОЙЛ» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року (ухвалене у складі Волчка А. Я., повне судове рішення складено 27 червня 2023 року)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ ОЙЛ» про стягнення грошових коштів (боргу) та процентів за неправомірне користування такими коштами, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ ОЙЛ» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,-
У листопада 2021 року позивач звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Софія Ойл», в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за Договором позики від 22 вересня 2017 року у розмірі 89 350.71 доларів США, яка складається з тіла основної заборгованості 84 493,00 доларів США та 3 % річних за винне прострочення боржника за Договором позики від 22 вересня 2017 року у розмірі 4 857.71 доларів США у гривневому еквіваленті на дату винесення рішення по суті справи. Судові витрати стягнути з Відповідача в повному обсязі.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» про стягнення грошових коштів (боргу) та процентів за неправомірне користування такими коштами - задоволено.

Стягнуто з відповідача ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики 22 вересня 2017 року у розмірі 89 350, 71 доларів, яка складається з тіла основної заборгованості 84 493,00 доларів США та 3 % річних за прострочення боржника за Договором позики від 22 вересня 2017 рокуу розмірі 4 857,71.

Стягнуто з відповідача ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу і проведення експертизи у розмірі 39 038,92 грн та судовий збір у розмір 12 754,20 грн.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Поліщук П. Я. в інтересах ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» 27 липня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, визнати недійсним Договір позики від 22 вересня 2017 рокуміж ОСОБА_1 та ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ».

Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2023 року - залишено без змін.

27 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Павлова Н.Є. подала до Київського апеляційного суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ»на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 60 000 грн.

В обґрунтування вимог заяви посилалась на те, що у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції позивачем сплачено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 60000 грн, які просить стягнути з товариства на підтвердження чого надала відповідні докази.

06 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» надійшло клопотання, в якому остання заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумності. Просила зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3200 грн.

Представник позивача ОСОБА_1. в судовому засіданні апеляційного суду заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» Мелехова О.С. заперечувала проти задоволення клопотання.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належно.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилом п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенняпозову- на відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, подаючи відзив на апеляційну скаргу ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» на рішення суду першої інстанції від 07 червня 2023 року, просила суд судові витрати понесені ОСОБА_1 , а саме витрати на професійну правничу допомогу, яка орієнтовно складає 60000 грн., докази про що будуть надані після ухвалення судового рішення.

27 вересня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, отже останньою були дотримані вимоги ч.1 ст.134 та ч.8 ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування адвокатом Павловою Н.Є. надано копії: договору про надання правової допомоги №0307/1 від 03 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «АТТОРНЕЙС» (а.с. 166-170, том 3); копію ордеру серії АІ №1448047 від 25 серпня 2023 року (а.с.164, том 3); копії платіжних документів на загальну суму 60000 грн (а.с. 171,209 том 3), акт надання послуг №2709/1 від 27 вересня 2023 року (а.с. 210 том3).

Відповідно до Договору про надання правової допомоги №0307/1 від 03 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО «АТТОРНЕЙС», гонорар адвокатського об`єднання за комплексний супровід судової справи становить фіксовану суму у розмірі 60000 грн.

Згідно детального опису наданих послуг, виконавцем були виконані роботи (надані послуги):

- ознайомлення з матеріалами справи з вчиненням фотокопій - 5000 грн;

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу - 36000 грн;

- участь адвоката у судовому засіданні - 15000 грн;

- підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на позивача в суді апеляційної інстанції - 3000 грн;

- підготовка та подання заяви про видачу аудіо запису за 26 вересня 2023 року зі сплатою судового збору - 500 грн;

- підготовка та подання заяви про видачу повного тексту постанови апеляційного суду - 500 грн.

Загальна сума витрат на правову допомогу становить 60000 грн.

Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого фіксованого розміру погодинних ставок адвокатів сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми погодинних ставок адвокатів зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати та адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановив, що розмір гонорару, витрачений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (справа №905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року, справа №922/2685/19 від 08 квітня 2020 року).

06 жовтня 2023 року представником товариства до суду апеляційної інстанції подано клопотання, в якому останній просив зменшити витрати на правничу допомогу до 3200 грн., посилаючись на те, що розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумності.

Так представник відповідача в судовому засіданні та в своїх запереченнях вказувала на те, що ціна послуги 15 000 грн. за участь в одному судовому засіданні є такою, що не відповідає середньо-ринковій ціні в м. Києві за аналогічну послуги. яка становить від 1000 до 3 000 грн. максимум. Послуга з приводу ознайомлення з матеріалами справи також є надуманою, оскільки адвокат знайомилась з матеріалами в районному суді, апеляційна скарга та додатки до неї направлялись стороні, а тому була відсутня необхідність знайомитись з матеріалами справи. Щодо ціни послуги 36 000 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу. який є фактичним повторенням відзиву на позов, то така сума також є завищеною, без врахування того, що попередньо був витрачений час на складання відзиву на позов, а відповідно вже в апеляційному суді для складання відзиву необхідно значно менше часу. Подача інших клопотань, в тому числі і клопотання про відшкодування витрат теж оцінено без врахування необхідного часу та правових знань для таких процесуальних дій, а також, вони не були обов`язковими.

Колегія суддів вважає, що доводи викладені в запереченнях є слушними. та такими, які необхідно враховувати. вирішуючи питання присудження витрат з іншої сторони цивільного процесу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні представника позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000 грн. є завищеними.

Так, відзив, поданий адвокатом Павловою Н.Є. фактично є цитуванням позиції позивача висловленої у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи судове засідання, яке відбулось 26 вересня 2023 року у суді апеляційної інстанції тривало майже 1 годину, в даному випадку зазначена у клопотанні сума за участь у судовому засіданні у розмірі 15000 грн є завищеною та неспівмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Щодо складання адвокатом інших процесуальних документів заяв та клопотань на загальну суму 4000 грн, то колегія судів погоджується з- запереченнями, що такі вимоги є неспівмірними із складністю виконаної адвокатом роботи.

Доводи з приводу відсутності необхідності знайомитись з матеріалами справи. які і так стороні процесу були направлені також є обґрунтованими.

Беручи до уваги складність справи, обсяг фактично виконаної роботи необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу позивачу, складністю такої роботи та не співмірністю заявлених вимог у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду в розмірі 6 000 грн., колегія суддів вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

З огляду на вищевикладене,колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «СОФІЯ ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст.ст.268, 270, 382-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогузадовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ ОЙЛ» (місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 6, Код ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська