РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1434/23

09 жовтня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

за участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи: Дем`янчука Б.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представник органу опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представник органу опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 10.03.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 50.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтв про народження батьками є сторони по справі.

Діти навчаються у Надвірнянському ліцеї № 3 Надвірнянської районної ради Івано-Франківської області. Син ОСОБА_5 у 10-му класі, а дочка ОСОБА_6 в 4-му. Мати дітей, ОСОБА_3 впродовж останніх двох років не брала участі у батьківських зборах, не спілкувалася з класними керівниками та педагогами з питань навчання дітей.

Діти є здоровими та знаходяться під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою від 16.06.2023.

Таким чином позивач самостійно виховує дітей та здійснює повне їх утримання.

Відповідач нехтує своїми батьківськими (материнськими) обов`язками. Вона виїхала за кордон, та останні роки взагалі перестала цікавитися дітьми та брати участь у їх житті, не спілкується з ними та не надає жодної матеріальної допомоги.

Наведені обставини свідчать, що відповідач ОСОБА_3 своєю поведінкою, діями та бездіяльністю ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позиції сторін:

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не заперечили проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. При ухваленні рішення просив взяти до уваги обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, поштовим зв`язком, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2023 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2023 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 10.03.2009, про що відділом РАЦС Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 50, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10.03.2009 (а.с. 6).

За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (4-5).

Згідно довідки від 10.06.2023 № 01-22/88, діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 навчаються у Надвірнянському ліцеї № 3 Надвірнянської районної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_5 у 10-му класі, а Анна в 4-му. Мати дітей впродовж останніх двох років не брала участі у батьківських зборах, не спілкувалася з класними керівниками та педагогами з питань навчання і виховання дітей (а.с. 7).

Як вбачається з повідомлення КНП «Дитяча лікарня Надвірнянського району» Надвірнянської міської ради № 189/01-09 від 16.06.2023, діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходяться під наглядом лікаря-підеатра ОСОБА_7 . ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванні в періоди з 08.08.2022 по 09.08.2022, та з 06.09.2022 по 08.09.2022, діагноз: Гостра кропив`янка. На даний час діти здорові (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_4 на даний час здоровий, що підтверджується довідкою КНП «Надвірнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Надвірнянської міської ради від 18.06.2023 № 757 (а.с. 9).

З актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 712 від 01.06.2023, та № 773 від 07.10.2022, складених депутатом Надвірнянської міської ради, вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів заявника мати дітей, ОСОБА_3 , участі у вихованні та утриванні дітей не бере (а.с. 10-11).

Згідно характеристки № 110 від 16.06.2023, складеної депутатом Надвірнянської міської ради, по місцю проживання позивач ОСОБА_1 характеризується позитивно, працьовитий, ввічливий, алкогольними напоями не зловживає. Скарг на його поведінку в міську раду не поступало (а.с. 12).

Як вбачається повідомлення центру обробки спеціальної інформації ДПС України № 91-34932/18/23-Вих. Від 25.07.2023, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, відомостей щодо перетинання державного кордону України гр. України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.01.2020 по 13.07.2023 в базі даних не виявлено (а.с. 48).

З висновку Комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 09.08.2023 № 162, щодо позбавлення батьківських (материнських) прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що питання доцільності позбавлення батьківських (материнських) прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , було предметом розгляду Комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради. На комісії був присутній батько дітей ОСОБА_1 . Мати дітей, ОСОБА_3 , за засіданні комісії з питань захисту прав дитини не була присутня. Зі слів ОСОБА_1 , вона виїхала за кордон, зв`язку та контактів з нею немає. ОСОБА_1 повідомив членам комісії про те, що з 2019 року самостійно виховує та забезпечує дітей, здійснює за ними належний догляд та нагляд. Мати дітей не виконує батьківських обов`язків щодо виховання, не цікавиться їх здоров`ям, розвитком та повністю нехтує своїми батьківськими (материнськими) обов`язками. ОСОБА_3 взагалі перестала цікавитись дітьми та брати участь у їх житті, не спілкується з ними та не надає жодної матеріальної допомоги. Діти навчаються у Надвірнянському ліцеї № 3 Надвірнянської міської ради. Мати дітей впродовж останніх двох років не брала участі у батьківських зборах, не спілкувалася з класними керівниками та педагогами з питань навчання дітей. 12.07.2023 працівники Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради відвідали сім`ю ОСОБА_1 з метою обстеження житлово-побутових умов проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . В ході обстеження з`ясовано, що умови проживання дітей задовільні, у квартирі чисто, прибрано, є окрема дитяча кімната з спальними місцями для двох дітей. Діти забезпечені одягом відповідно до сезону. Є запаси продуктів харчування, приготована їжа. Є куточок для навчання - стіл, комп`ютер, художня література. Для проживання навчання та проведення дозвілля дітей створені всі необхідні умови. Діти забезпечені всім відповідно до вікових особливостей (іграшки, книжки, велосипеди, м`ячі, тощо). Під час бесіди з ОСОБА_5 з`ясовано, що хлопець проживає з батьком протягом останні 2,5 роки. Мати зловживала алкоголем, через що хлопець вирішив проживати з батьком. З татом у нього склалися дружні відносини, вони багато часу проводять разом, займаються спортом. Щоб мати поверталася до них жити, ОСОБА_5 категорично проти. Під час бесіди з ОСОБА_10 з`ясовано, що дитина проживає з батьком близько 3-х років. Мати часто зловживала алкоголем, приходила додому п`яна, стукала в двері серед ночі, не давала їй спати. Дівчинка багато часу проводить з батьком. З мамою категорично жити не хоче. За результатом розгляду даного питання комісія вирішила визнати за доцільне позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 57-61).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з обставин, викладених позивачем в позовній заяві та підтверджених в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 неналежно виконує свої батьківські (материнські) обов`язки щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме протягом останніх кількох років не проявляє жодної батьківської турботи про дітей, не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям та навчанням, не бере участі у їх вихованні, не дбає про їх фізичний і духовний розвиток, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, чим свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Вказані обставини повністю доведені в судовому засіданні.

Вказані обставини свідчать про те, що з боку відповідача ОСОБА_3 мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні нею від виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків, а тому прийшов до висновку, що є передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, що сприятиме захисту інтересів дітей.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду:

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд встановив наявність достатніх підстав для застосування у даній справі такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, що відповідатиме якнайкращим інтересам дітей. Тому суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських (материнських) прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , батьком яких є ОСОБА_1 .

Позивачем не заявлялась вимога про відшкодування йому судових витрат, тому судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 150, 157, 164, 165, 166, 171 СК України, постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, як представник органу опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав - задовільнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських (материнських) прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Івано-Франківськ, актовий запис про народження № 227 від 02.11.2007, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, та малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Надвірна, Івано-Франківської області, актовий запис про народження № 1 від 03.01.2014, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, батьком яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської міської ради, , місцезнаходження: вул. Визволення 7, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405..

Повний текст рішення складено 19.10.2023.

Суддя Міськевич О.Я.