Справа №198/173/23
Провадження № 2/0198/87/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтгня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області,

про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час її смерті вони проживали разом та були зареєстровані за однією адресою. Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який був двоюрідним братом ОСОБА_4 . На момент його смерті вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,754 га, розташована на території Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (на теперішній час Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області), що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IІІ-ДП № 126907 від 29 липня 2002 року.

Оскільки ОСОБА_2 була двоюрідною сестрою, тобто спадкоємицею 5-ї черги за законом, та фактично постійно проживала разом з ОСОБА_3 на момент його смерті, вона прийняла спадщину після його смерті.

За життя ОСОБА_2 не оформила свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак, нотаріус відмовив, оскільки він не надав доказів родинних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також оригіналу правовстановлюючого документа на землю.

Так як у позивача відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки між його матір`ю та ОСОБА_3 , він не може успадкувати земельну ділянку. Але інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 за законом та за заповітом немає.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду за захистом своїх прав як спадкоємця та просить:

-Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, що вони були двоюрідними братом та сестрою.

-Встановити факт того, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно разом з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

-Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,754 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (на теперішній час Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області), що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IІІ-ДП № 126907, виданого Юр`ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 29 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6166.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 29).

Ухвалою суду 31.05.2023 відкрито провадження та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.07.2023 на 11.45 год. (а.с. 35-37).

Ухвалою суду від 31.05.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано докази, викликано свідків (а.с. 35-37).

13.06.2023 на адресу суду надійшла заява Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якій остання просить розглянути справу за відсутності їх представника, у вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с. 50).

14.06.2023 на виконання ухвали від 31.05.2023 на адресу суду надійшли документи від Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області (а.с. 57-59).

27.06.2023 на виконання ухвали від 31.05.2023 на адресу суду надійшли документи від Державного архіву Дніпропетровської області (а.с. 60-63).

05.07.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.07.2023 о 15.00 год. (а.с.71-72).

13.07.2023 на адресу суду надійшла інформація від Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про те, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, а також копії матеріалів спадкової справи № 7/2023 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 79-97).

20.07.2023 в підготовче засідання учасники справи не з`явився, від позивача надійшла заява про проведення засідання за його відсутності, а також клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 20.07.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.08.2023 о 15.00 год. та задоволено клопотання позивача про долучення нових доказів та допит свідка (а.с. 105).

29.08.2023 на адресу суду надійшло клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням та виклик свідка (а.с. 115).

Ухвалою суду від 29.08.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 27.09.2023 об 11.55 год., у задоволенні клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням відмовлено, клопотання про виклик свідка ОСОБА_5 задоволено (а.с. 116).

27.09.2023 в судове засідання учасники справи не з`явились, від позивача надійшла заява про відкладення засідання, від відповідача заява про розгляд справи за їх відсутності. В судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2023 о 12.00 год. (а.с.131).

11.10.2023 позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за їх відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, заслухавши позивача та свідків, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Варварівської сільської ради (а.с. 14).

Як виходить із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Варварівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області 17 березня 1972 року, позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 (а.с. 13).

На день смерті ОСОБА_2 позивач проживав разом з нею та вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до актового запису про смерть № 21 від 03 червня 2009 року, складеного секретарем Виконавчого комітету Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 59).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,754 га, розташованої на території Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (на теперішній час Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області), що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IІІ-ДП № 126907 від 29 липня 2002 року (а.с.19-20).

Після смерті ОСОБА_3 спадкові справи не заводились, що підтверджується інформацією від Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (а.с. 79).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 7/2023 ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців після смерті останньої немає, заповіти не складались (а.с. 86-97).

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були двоюрідними братом і сестрою, а також, що на момент смерті ОСОБА_3 з ним разом постійно проживала ОСОБА_2 у сукупності підтверджується наступними доказами:

-свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 06.01.1949 та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 25.02.1967 (а.с. 10);

-актом фактичного обстеження проживання, складеним комісією у складі депутата селищної ради та жителів с. Весела Гірка (а.с. 16);

-актовим записом про смерть ОСОБА_8 № 01 від 12.01.1998 (а.с. 58);

-записом № 47 від 03.11.1910 з метричної книги Георгіївської церкви села Юр`ївка Павлоградського повіту Катеринославської губернії про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.62);

-актовим записом № 2 за 1937 рік з книги реєстрації актів цивільного стану Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області про народження ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.61);

-фотоматеріалами із місцевого кладовища в с. Варварівка (а.с. 100-104);

-показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які надали суду присягу та були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань.

Окрім того, суду надано письмову заяву свідка ОСОБА_15 - сина ОСОБА_3 , в якій останній також підтвердив вищезазначені обставини. І хоча вказаний свідок не був допитаний у судовому засіданні, оскільки на теперішній час перебуває на території РФ і не може прибути до суду, повідомлені ним відомості не суперечать показанням інших свідків та підтверджуються іншими доказами у справі (а.с.143).

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261, 1265 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , а остання спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так як ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 разом із ним постійно проживала, відомості про спадкоємців 1-4 черг за законом відсутні, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець п`ятої черги за законом.

Заява про прийняття спадщини подається протягом 6 місяців з час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Водночас, закон не встановлює строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц дійшов висновку, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_2 , прийнявши спадщину за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_3 , хоча й не отримала за життя свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, проте остання увійшла до кола спадщини після її смерті.

01 лютого 2023 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді спірної земельної ділянки після смерті ОСОБА_2 . Однак, нотаріус відмовив, оскільки він не надав доказів родинних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також оригіналу правовстановлюючого документа на землю (а.с.21).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 та в Постанові від 01.07.2020 у справі № 222/1109/17.

У пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до пунктів 4.3., 4.4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посадова особа органу місцевого самоврядування перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до п. 23 Постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, постанова нотаріуса про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні підтвердилися факти родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме що вони були двоюрідним братом і сестрою, та факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , а отже і прийняття ОСОБА_2 як спадкоємцем п`ятої черги за законом спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , він набув право і на спадкування спірної земельної ділянки, що входить до спадкової маси.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір не стягується з відповідача у зв`язку із тим, що позивач просив у позовній заяві судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Юр`ївської об`єднаної територіальної громади в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , асаме, що вони були двоюрідними братом та сестрою.

Встановити факт того, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом з ним за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,754 га, розташовану на території Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області (на теперішній час Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області), що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 126907, виданого Юр`ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 29.07.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6166.

Судовий збір залишити за позивачем.

Відомості про учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , місцепроживання якого зареєстроване за адресою - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 );

- відповідач Юр`ївська об`єднана територіальноа громада в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, адреса місцезнаходження 51300, Дніпропетровська область, Павлоградський (Юр`ївський) район, смт. Юр`ївка, вул. Центральна (Леніна), буд. 67/1, ЄДРПО 04338472).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М. В. Білинський