УХВАЛА

іменем України

18 жовтня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Пєтряєва А. Є.,

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк",

представник позивача - Сафір Ф. О.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - Заспенко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача Заспенка А. А. про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

08.08.2016 від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 2-3).

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 позов задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 216 727 грн 25 коп. заборгованості за кредитно-заставним договором № DN81AR19270068 від 26.03.2008, станом на 19.07.2016 та 3 250 грн 91 коп. витрат по сплаті судового збору (а. с. 49-50).

11.09.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення з вимогами: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 по справі № 621/1574/16-ц; скасувати заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

На обґрунтування заяви зазначено, що вищевказане рішення від 03.11.2020 було отримано представником відповідача - адвокатом Заспенком А. А. 25.08.2023 шляхом ознайомлення із матеріалами справи через систему "Електронний суд". Про наявність рішення по справі відповідачу стало відомо лише після ознайомлення із матеріалами справи з боку адвоката, оскільки як під час проведення розгляду зазначеної справи так і після ухвалення заочного рішення суду, заявником не отримувалось жодних процесуальних документів по справі № 621/1574/16-ц, та не було відомо про наявність зазначеного позовного провадження щодо нього. Таким чином строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, визначений у ст. 284 ЦПК України, не пропущений.

Обставини, що свідчать про поважність причин неявки відповідача в судове засідання та не повідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву полягають в наступному: відповідач, під час розгляду зазначеної справи, не був належним чином проінформований про наявність зазначеної справи та звернення АТ КБ "Приватбанк" із позовом про стягнення заборгованості. У матеріалах справи відсутні будь-які докази відносно отримання заявником процесуальних документів по зазначеній справі та належного повідомлення заявника про дату та час проведення судових засідань по справі. У матеріалах справи містяться конверти на ім`я відповідача із відміткою про повернення відправлення за закінченням терміну зберігання, інших поштових відправлень на ім`я заявника, або повідомлень про вручення поштових відправлень, матеріали справи не містять. Таким чином, особливою умовою для ухвалення заочного рішення є повторна неявка в судове засідання відповідача. Особливо важливі обставини, які вказують на факт, що відповідач не сповіщався належним чином: в матеріалах справи не містяться зворотні повідомлення про те, що відповідач сповіщений належним чином, та не з`явився до суду; на адресу відповідача не надходили будь-які судові повістки з приводу розгляду вказаної справи.

Щодо здійснення правочину, в позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач уклав із банком кредитно-заставний договір № DN81АR19270068 від 26.03.2008 та отримав кредитні кошти у своє розпорядження, чим набув права та обов`язки.

Тобто, як вбачає Цивільний кодекс України, боргове зобов`язання відповідача, на якому наполягає позивач, може виникнути лише на підставі правочину.

Позивач вважає, що такий договір вчинений із відповідачем та складається із: кредитного договору № DN81АR19270068 від 26.03.2008, що має паперовий вигляд та розрахунку заборгованості, який підписаний представником позивача. Відповідач, у свою чергу, не згоден із позивачем та заперечує щодо належності наданих документів в частині обґрунтування позовних вимог банку.

В матеріалах справи вбачається копія Кредитного договору № DN81АR19270068 від 26.03.2008, що надав позивач, як доказ здійснення правочину, укладання договору із відповідачем.

Попри це, відсутні відкриті рахунки на ім`я відповідача. В матеріалах справи відсутня заява відповідача на відкриття рахунку та витяг із книги реєстрації відкритих рахунків. Відповідно до абзацу 1, 4 пункту 7 Розділу І "Загальні положення" Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, що додається до постанови НБУ № 492 "Про затвердження інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів" від 12.11.2003: Умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Текст заяви про відкриття поточного рахунку, рахунку умовного зберігання (ескроу) може бути зазначений у договорі банківського рахунку, договорі рахунку умовного зберігання (ескроу) у довільній формі, але із збереженням реквізитів, передбачених у відповідних додатках до цієї Інструкції.

Щодо розрахунку заборгованості (ціни позову) позивач стверджує, що розрахунок ціни позову за Кредитним договором, який долучено до позовної заяви, підтверджує наявність заборгованості у відповідача. Але з огляду на цей документ стає зрозуміло, що цей розрахунок має лише інформаційний характер. Розрахунок не є бухгалтерською документацією та не підтверджує ані наявність заборгованості, ані факт надання банківської послуги відповідачу.

Крім того, неможливо встановити, що розрахунок заборгованості стосується конкретної особи, оскільки відсутня інформація стосовно особистого рахунку відносно якого створювався цей розрахунок.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Окрім цього, зміст кредитного зобов`язання, перш за все, становить обов`язок кредитодавця щодо надання кредиту позичальнику на умовах, встановлених у кредитному договорі. До моменту виконання кредитодавцем вказаного зобов`язання у позичальника не виникає обов`язку щодо повернення кредиту.

Як наслідок - кредитне зобов`язання характеризується спрямованістю дій від кредитодавця до позичальника, оскільки без них у відносинах між сторонами кредитного договору не може виникнути борг позичальника за сумою кредиту, який, у свою чергу, є базою для нарахування процентів за кредитом.

Ціллю вказаного договору є надання кредитодавцем грошових коштів позичальнику та подальше повернення таких грошових коштів кредитодавцю зі сплатою процентів.

В матеріалах справи не містяться первинні бухгалтерські документі, що могли би підтвердити реальний факт здійснення правочину. До позову було додано Графік погашення кредиту та Загальну вартість кредиту, що не відповідає вимогам до форми первинних бухгалтерських документів. Окрім того, з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених грошових вимог, та обґрунтування їх саме у такому розмірі.

Позивач, перш за все, не підтвердив факт виконання свого зобов`язання перед позичальником, а потім вже не довів, що саме позичальник отримав банківську послугу, а також власне розмір заборгованості, належними та допустимими доказами. Крім того, судова практика виходить з презумпції, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами.

Окрім того, Кредитно-заставний договір, на підставі якого з боку позивача заявлено свої позовні вимоги, було укладено 26.03.2008. Пунктом 14.11 даного Договору встановлено, що сторони узгодили що строк позовної давності за вимогами по цьому Договору складає 5 років. Однак, при вирішенні судом даної справи та постановлені заочного рішення у відповідача була відсутня можливість заявити про застосування строків позовної давності до вимог, які були заявлені з боку позивача за період часу, який виходить за межі визначеного сторонами строку позовної давності (а. с. 62-70).

11.09.2023 складено протокол про передачу справи раніше визначеному складу суду.

З 05 по 24 вересня 2023 року суддя Овдієнко В. В. перебував у відпустці.

Справа із заявою про перегляд заочного рішення передана судді 25.09.2023.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.09.2023 призначено судовий розгляд заяви представника відповідача Заспенка А. А. про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на 09.10.2023 годині з повідомленням учасників справи.

09.10.2023 відкладено судовий розгляд заяви у зв`язку з першою неявкою учасників справи.

Представник відповідача Заспенко А. А. під час судового засідання наполягав на задоволені заяви про перегляд заочного рішення з підстав, викладених у заяві та просив скасувати заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07.12.2016 і призначити новий судовий розгляд.

Вислухавши представника відповідача ОСОБА_2 , враховуючи відомості, наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до положень статей 224, 228, 232, 233 ЦПК України ( в редакція, чинній на час ухвалення судового рішення), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Статтею 74 ЦПК України передбачалося: (ч. 2) судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями; (ч. 3) судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою; (ч. 4) судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно; (ч. 5) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В редакції, чинній на час подання заяви про перегляд заочного рішення та її судового розгляду, нормами ЦПК України передбачено наступне.

Згідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У підпункті 13 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: 13) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд не вбачає підстав вважати, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Так, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив, що ОСОБА_3 не був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Водночас, на а. с. 26, 34, 46 наявні рекомендовані відправлення, якими напралялися повістки відповідачеві на адресу його зареєстрованого місця проживання, яке, зокрема, збігається і з адресою, що зазначена його представником у заяві про перегляд заочного рішення. Зазначені рекомендовані листи були повернуті до суду неврученими з відміткою за закінченням терміну зберігання. Також, на конвертах містяться записи про те, що на неодноразові повідомлення про необхідність отримання рекомендованих листів адресат не з`явився.

Отже, відповідач був повідомлений про час і місце судового розгляду у порядку, передбаченому процесуальним законом і вважається належно повідомленим. Тому, доводи відповідача, що він не з`являвся на судові засідання оскільки не був належним чином повідомлений, суд вважає безпідставними. Інші причини неявки у заяві про перегляд заочного рішення не повідомлялися.

Також, суд не вбачає підстав вважати, що докази, на які посилається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, у заяві про перегляд заочного рішення відсутнє посилання на докази, які додані до позову та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач критично оцінив ті докази, які надані позивачем. Однак доводи відповідача щодо необхідності переоцінити докази, які були досліджені судом, не є підставою для скасування заочного рішення судом першої інстанції, який його ухвалив.

Доводи представника відповідача про те, що матеріали справи не містять первинної бухгалтерської документації з відомостями про відкриті рахунки на ім`я відповідача та наявні у нього грошові зобов`язання, не є посиланням на докази, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зокрема, у заяві відсутнє посилання на конкретні документи, із зазначенням їх найменування та реквізитів, та відомості, що містяться у цих документах, які мають істотне значення для вирішення справи.

Також, представник відповідача не подав заяву про застосування строку позовної давності із наведенням обґрунтування підстав вважати, що строк позовної давності пропущений щодо частини позовних вимог, на зазначені позовні вимоги, до яких належало застосувати строк позовної давності.

Разом з тим, розрахунок заборгованості, який був досліджений судом, містить відомості про часткове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, зокрема 16.12.2015, коли було здійснене погашення відсотків - 21 801,81 грн та комісії - 14 022,40 грн. Отже, від дати вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання ним грошових зобов`язань за кредитним договором, - 16.12.2015, до дати звернення до суду з позовною заявою - 08.08.2016, строк позовної давності не закінчився, тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає.

З приводу наявності підстав для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суд зазначає наступне.

Копія заочного рішення була направлена відповідачеві 13.12.2016 рекомендованим листом, який був повернутий до суду не врученим з відміткою "За закінченням терміну зберігання" (а. с. 53).

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.)

Як зазначив у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача, судове рішення було отримане представником відповідача 25.08.2023 шляхом ознайомлення з матеріалами справи через систему "Електронний суд", а відповідач дізнався про це рішення лише після ознайомлення з матеріалами справи його представником.

Водночас, під час судового розгляду заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача повідомив, що про наявність рішення відповідач дізнався із застосунку "Дія".

Однак, доказів, якими підтверджується, з якого часу відповідач обізнаний про наявне судове рішення через застосунок "Дія" до матеріалів справи не надано.

Як видно зі змісту ордера на надання правничої допомоги № 1120210 від 15.08.2023, цей ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги № 02.08.23 від 15.08.2023.

Отже, суд робить висновок, що станом на час укладання договору про надання правової допомоги відповідач ОСОБА_4 мав відомості про судове рішення від 07.12.2016.

З цього слідує висновок, що відповідач, який був стороною у кредитному договорі від 26.03.2008, без поважних причин не отримував поштову кореспонденцію, що направлялася на його зареєстроване місце проживання, а після ухвалення заочного рішення тривалий час не цікавився станом укладеного ним кредитного договору та наявністю судового рішення про стягнення з нього заборгованості за цим договором. Крім того, як з моменту укладення договору про надання правової допомоги, так і від 25.08.2023, тобто дати, яка вказана представником відповідача, як дата отримання копії судового рішення, станом до 11.09.2023 минув десятиденний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Відомості про поважність причин пропуску цього строку у заяві про перегляд заочного рішення відсутні.

За таких обставин, заява про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Проте, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

9 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (Провадження № 14-74цс21) Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицією, за якою суд першої інстанції мав відповідно до вимог ЦПК України не залишати заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, а внаслідок її подання поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення залишити цю заяву без задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, належить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 286-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 23.10.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко