ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Линок В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Л.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Середа вікторія Георгіївна, АТ "Сенс Банк", Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який за життя не складав заповіт, тому спадкування відбулось за законом.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 є вона донька спадкодавця від першого шлюбу (позивач) та дружина спадкодавця (відповідач).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на майно: 1/2 частини нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу, вчиненого за життя ОСОБА_4 і перебування його в шлюбі з ОСОБА_1 , власником якої є ОСОБА_1 ; 1/2 частини транспортні засоби: "Лексус РХ350" 2008 року випуску власником якої є ОСОБА_1 ; "Лексус ГХ 470 седан" 2006 року випуску. власником якого є ОСОБА_4 ; катер Tracker "Pro Guide V-16 WT" 2008 року випуску власником якого є ОСОБА_4 ; 1/2 частину грошових коштів на дату смерті ОСОБА_4 розміщених у банківській установі Акціонерному товаристві "Сенс Банк" на депозитних, поточних та карткових рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначала, що готує позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Л.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Середа Вікторія Георгіївна, АТ "Сенс Банк", Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у м. Києві, предметом якого буде визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спадщини.

На підставі вищевикладеного, та у зв`язку із вчиненням несумлінних дій ОСОБА_5 , що виявилися у відчуженні спадкового майна всупереч домовленостей щодо порядку його розподілу, а саме укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_3 і попередження реалізації іншого майна, просила суд застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на спадкове майно, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №925 від 14 грудня 2022 року; транспортний засіб автомобіль марки "Лексус RX 350" 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 ; транспортний засіб автомобіль марки "Лексус RX 470" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): VIN НОМЕР_10 , який належить на праві власності спадкодавцю; туристичне судно марки «Pro Guide V-16-WT» № BUJ64143G809; грошові кошти, які знаходяться в АТ «Сенс Банк» на депозитних, поточних, карткових рахунках, відкритих на їм я ОСОБА_1 у сумі, що відповідає 1/4 частині їх розміру станом 31.12.2021 - на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року заяву задоволено частково та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №925 від 14 грудня 2022 року та на транспортний засіб автомобіль марки "Лексус RX 350" 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами): VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що на дане майно уже накладено судом арешт раніше і накладення арешту на спірне майно перешкоджають відповідачу вчиняти дії з вказаним майном, вважає, що застосування заходів забезпечення є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач претендує лише на частки у праві власності на спадкове майно.

Від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову до подачі позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані матеріали справи містять відомості щодо наявності спору стосовно нерухомого, рухомого майна та інформацію про його можливе відчуження, а відтак обґрунтованими є вимоги заяви в частині щодо накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 .

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції); а також встановленням обов`язку вчинити певні дії (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729 цс 19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у віці 75 років згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , шлюб було зареєстровано 21.04.1993 відділом ЗАГСу Мінської районної держадміністрацвї м. Києва, актовий запис № 289.

10 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Середа В.Г. відкрита спадкова справа №68956684 спадкодавцем є ОСОБА_4 .

Предметом майбутнього спору, як вбачається з поданої заяви, є розподіл спадкового майна, яке за законом є об`єктом спільного майна подружжя та під час його набуття зареєстроване на ім`я дружини померлого, а саме: квартири АДРЕСА_1 , дата набуття права власності 04.03.1996 р., транспортного засобу "Лексус РХ350" 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_7 .

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року у справі № 761/3867/23 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та накладено заборону на відчуження житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 158,7 кв м.; накладено арешт на автомобіль LEXUS модель RX 350, VIN-код: НОМЕР_8 , рік випуску 2008, державний номер НОМЕР_9 .; накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі: АТ «СЕНС БАНК» на депозитних, поточних та карткових рахунках, відкритих на ім?я дружини померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 у сумі, що відповідає 1/4 частині їх розміру станом 31.12.2021 - на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею: 24,3 кв.м., житлова площа 10,3 кв.м. та квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею: 23,5 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до удових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року у справі № 761/3867/23 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Середа Вікторія Георгіївна, Акціонерне товариство «Сенс Банк», Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про визнання недійсним договорів, визнання права власності на майно в порядку спадкування та вселення залишено без руху, а ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Разом з цим, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/3867/23 від 22.03.2023.

Однак, вказана ухвала не набрала законної сили, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року у справі № 761/3867/23.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно статті 44 ЦК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що на час постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали, Шевченківським районним судом м. Києва у справі № 761/3867/23 ухвалою від 22.03.2023 вже було вжито заходи забезпечення позову щодо одних і тих предметів спору, які заявляла ОСОБА_2 у даній справі, і ці заходи забезпечення позову на даний час не скасовані.

Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та на транспортний засіб автомобіль марки "Лексус RX 350" 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не є обґрунтованим, а одночасне подвійне забезпечення одних і тих самих позовних вимог не ґрунтується на законі. Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не здійснено оцінки відповідності заявленого заходу забезпечення позову, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, при цьому, обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що ухвалена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: