Справа № 372/2419/21
Провадження № 2-71/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Куник О.В., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представників відповідачів Дзенік С.І., Шайко С.В., розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Підгірці Грінтаун», Товариство з обмеженою відповідальністю «Підгірці Парктаун», треті особи без самостійних вимог - Державний реєстратор Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, про скасування державної реєстрації та визнання недійсними правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В

У червні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, у якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки ЯА № 998963, ЯА №998964 від 10.11.2005р., скасувати записи про державну реєстрацію цих земельних ділянок, визнати недійсними та скасувати Акти приймання-передачі земельних ділянок до статутного капіталу господарських товариств, визнати недійсним та скасувати Договір купівлі-продажу земельної ділянки, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 10.07.2002 року на підставі договору купівлі-продажу позивач придбав земельну ділянку площею 0,24 га в АДРЕСА_1 . 03.10.2002 року позивач отримав державний акт про право приватної власності на вказану земельну ділянку. Ставши власником, позивач господарювання на такій земельній ділянці. В середині 2020 року позивач, маючи намір отримати кадастровий номер на земельну ділянку, звернувся до відповідного суб`єкта господарювання для проведення робіт. Після виготовлення технічної документації, позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора, який своїм рішенням відмовив позивачу, оскільки на його земельну ділянку накладаються ділянки з кадастровими номерами :05:008:0023 та :05:008:0027. Вказані земельні ділянки належали відповідачці ОСОБА_3 на підставі держаного акту від 10.11.2005 року, які в подальшому, шляхом здійснення відповідних дій, були відчужені іншим відповідачам. У позивача виникло право власності на земельну ділянку з часу отримання державного акту на право приватної власності на землю 03.10.2002 року, за три роки до отримання держаного акту відповідачкою. Позивач від земельної ділянки не відмовлявся, використовує її за призначенням, своєчасно сплачує земельний податок, тим самим відсутні підстави для припинення його права власності. На думку позивача, відповідачка ОСОБА_3 . Без вилучення у позивача земельної ділянки, незаконно отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. А отже, всі подальші дії із земельними ділянками відповідачки теж мають бути визнані судом не законно ними та скасованими.

Ухвалою судді від 28.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.10.2021 року за заявою позивача витребувано у Відділу Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області технічну документацію.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року за заявою представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 витребувано в Управління Держгеокадастру в Обухівському районі відділ №1 інформацію стосовно земельних ділянок відповідачки.

23.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідачки, в якому останній заперечив щодо позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що в оскаржуваному позивачем державному акті містяться і інші земельні ділянки, що унеможливлює визнання такого недійсним, оскільки це призведе до позбавлення права власності і на інші земельні ділянки, що не є предметом даного спору. Відповідачка набула право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчені нотаріально. На підставі таких договорів складені та оформлені на ім`я відповідачки державні акти на право приватної власності. Окрім того, земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери., відомості про земельні ділянки внесені до державного реєстру земель. З цього можна прийти до висновку, що відповідачкою набуто у власність земельні ділянки відкрито та у встановленому законом порядку. Жодних доказів, що свідчили б про набуття останньою у власність земельних ділянок у супереч закону, немає.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року за заявою позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Підгірці Грінтаун», в якості третіх осіб без самостійних вимог Державного реєстратора Козинської селищної ради та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л.; за клопотанням сторін витребувано документи у позивача, третіх сторін, та відділі Держгеокадастру в Обухівському районі.

01.06.2022 року ухвалою судді забезпечено позовну заяву шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та забороною вчиняти будь-які дії стосовно земельних ділянок.

20.07.2022 року ухвалою суду за заявою позивача витребувано у державного реєстратора Козинської селищної Ради Обухівського району копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58378651 від 27.05.2021 року та всі посвідчені копії документів на підставі яких прийнято таке рішення.

03.08.2022 року представником відповідача ТОВ «Підгірці Грінтаун» подано відзив, в якому останній заперечив щодо позовних вимог та зазначив наступне. ТОВ «Підгірці Грінтаун» є власником земельних ділянок за кадастровими номерами :05:008:0024 (новий к.н. :05:008:0038) та кадастровий номер :05:007:0027. Позивач зазначає, що його земельна ділянка перетинається із належними ТОВ «Підгірці Грінтаун» земельними ділянками :05:008:0024 (новий к.н. :05:008:0038) та кадастровий номер :05:007:0027. Тобто, перетин (накладання) стосується тільки двох земельних ділянок. Разом з тим, позивач заявляє вимоги про скасування чотирьох земельних ділянок загальною площею 13,3228 на, що внесені до оскаржуваного державного акту права власності на земельну ділянку. З цього випливає, що інші земельні ділянки жодним чином не порушують інтересів позивача як власника земельної ділянки площею 0,24 га.

31.10.2022 року ухвалою суду за заявою позивача залучено співвідповідача ТОВ «ПідгірціПарктаун» та витребувано докази.

20.01.2023 року ухвалою суду за заявою позивача витребувано у архіві Обухівської РДА, відділі Держгеокадастру в Обухівському районі, ОСОБА_3 , ТОВ «Підгірці Парктаун», ТОВ «Підгірці Грінтаун», приватного нотаріуса Шевченко І.Л. документи.

17.02.2023 року представником відповідачки ОСОБА_3 подано до суду відзив на збільшені позовні вимоги.

20.02.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив представника відповідача ТОВ «Підгірці Грінтаун».

20.02.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив представника відповідачки ОСОБА_3

20.02.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

18.05.2023 року представником відповідачки ОСОБА_3 подано заяву про застосування строків позовної давності.

19.05.2023 року представником відповідача ТОВ «Підгірці Грінтаун» подано заяву про застосування строку позовної давності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасникам справи судом були забезпечені рівні права щодо здійснення ними всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом та за ухвалами суду витребував документи, які на думку сторін є належними достатніми доказами для вирішення справи по суті вимог.

Згідно ч.ч.1,4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ «Підгірці Грінтаун» щодо задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.10.2001 року рішенням виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області №10 передано у приватну власність громадянці ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,24 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 .

29.11.2001 року, на підставі рішення виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області №10 від 12 жовтня 2001 року ОСОБА_5 отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №082761, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 618. У Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №082761 зазначені обриси земельної ділянки, схема земельної ділянки, опис меж та сусіди.

До 02.05.2009 документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку незалежно від способу набуття власником такого права, виступав виключно Державний акт.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 набула права власності на земельну ділянку площею 0,24 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 на законних підставах, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №082761, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 618 на законних підставах.

Отже, ОСОБА_5 була єдиним власником земельної ділянки.

10.07.2002 року ОСОБА_5 продала, а позивач ОСОБА_1 придбав земельну ділянку площею 0,24 га в АДРЕСА_1 . Перехід права власності посвідчувався Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2002 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Кравченко Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1588.

Договір купівлі-продажу від 10.07.2002 року містить посилання, що продавцю земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №082761, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 618 від 29 листопаду 2001 року. Додатком до договору купівлі-продажу від 10 липня 2002 року є план зовнішніх меж земельної ділянки.

31.07.2002 року договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10 липня 2002 року зареєстрований в Підгірцівській сільській Раді за № 270.

Таким чином, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2002 року був підставою для вчинення додаткових дій по виділенню земельної ділянки в натурі (на місцевості) для видачі нового Державного акту на землю покупцю земельної ділянки.

ОСОБА_1 звернувся до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області з заявою про розроблення технічної документації для переоформлення Державного акту на права приватної власності на землю на ім`я покупця ОСОБА_1

11.07.2002 року Підгірцівська сільська рада Обухівського району Київської області винесла Рішення № 7, яким надала дозвіл на переоформлення Державного акту на права приватної власності на землю на ім`я покупця ОСОБА_1 та надала дозвіл проектній землевпорядній групі на виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю.

Технічна документація замовлена Позивачем знаходиться в матеріалах справи та досліджена судом.

На виконання Рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області № 7 від 11.07.2002 року представники Обухівського бюро ДЗК, Обухівського районного відділу земельних ресурсів склали АКТ перенесення меж земельної ділянки в натуру. Комісійно були встановлені в натурі межі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Встановлені кути повороту меж ділянки на місцевості та встановлені межові знаки в кількості 6 шт., які передані на зберігання ОСОБА_1 .

Абрис земельної ділянки зазначений в Акті перенесення меж земельної ділянки в натуру. Він повністю співпадає зі схематичним зображенням та описом меж в Державному Акті на право приватної власності на землю ОСОБА_5 та плану зовнішніх меж земельної ділянки, що є додатком до договору купівлі-продажу від 10 липня 2002 року.

03.10.2002 року Позивач отримав Державний акт на право приватної власності серії Р2 № 401851 на земельну ділянку площею 0,24 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 , який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618.

Державний акт на право приватної власності серії Р2 № 401851 на земельну ділянку площею 0,24 га виданий згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 1588 від 10 липня 2002 року.

Державний акт на право приватної власності серії Р2 № 401851 на землю площею 0,24 га, який був виданий згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 1588 від 10 липня 2002 року, є скріплений гербовою печаткою та підписаний головою Підгірцівської сільської Ради народних депутатів О.Ю. Гажаман. На другій сторінці Акту є опис меж земельної ділянки, яка засвідчена інженером землевпорядником ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Чинний на час видачі Позивачу ОСОБА_1 державного акта серії Р2 № 401851 від 03.10.2002 року Земельний кодекс не містив посилання на реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі як безумовну вимогу для набуття права власносты.

Таким чином, з 03.10.2002 року єдиним власником земельної ділянки площею 0,24 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Отже, непроведення реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному земельному кадастрі не позбавляє позивача права власності.

Позивач суду пояснив, що ставши власником земельної ділянки відкрито та добросовісно господарював на земельній ділянці, доглядав, прибирав, викошував траву, встановлював паркани, ремонтував відновлював межові знаки і паркан, спілкувався з сільською радою, сплачував податки, брав в сільській раді необхідні довідки і таке інше, клопотав і приймав участь в проведені дороги до земельної ділянки, за власний з сусідами кошт наймали техніку для планування і проведення дороги, планував будівництво будинку після проведення дороги, що підтверджується поясненнями Позивача, копією довідки №526/01-18 від 20 серпня 2018 року, викопіюванням з генерального плану с. Підгірці, схеми розташування земельної ділянки.

Земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 станом на 2020 рік не мала кадастрового номера.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягали заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

У разі відсутності кадастрового номера на державному акті власнику земельної ділянки необхідно зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у порядку, встановленому п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Згідно з положеннями цього пункту для реєстрації земельної ділянки та присвоєння кадастрового номера власнику за державним актом необхідно було розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позивач пояснив, що в березні 2018 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області з метою отримання копії власної технічної документації 2002 р. по складанню державного акту на належну йому земельну ділянку, для того, щоб на її основі розробити нову технічну документацію по присвоєнню земельній ділянці кадастрового номеру.

02.04.2018 року разом з супровідним листом ГУ Держгеокадастр у Київській області № 308/162-18 Позивачу було надано посвідчену копію його власної технічної документації 2002р. по складанню державного акту на належну йому земельну ділянку.

В середині 2020 року Позивач звернувся до відповідного суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 для проведення робіт по встановленню кадастрового номеру на земельну ділянку. ФОП ОСОБА_7 , який є сертифікованим інженером землевпорядником, виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості та склав відомість вирахування площі земельної ділянки. З врахуванням довжини ліній, координат розташування, внутрішніх та дирекційних кутів площа земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 становить 0,2400 га. Периметр меж ділянки 200.020 м. Інженер землевпорядник описав схему перенесення в натуру (на місцевість) поворотних точок меж земельної ділянки. Визначена інженером землевпорядником схема земельної ділянки повністю співпадає зі схемою вказаною в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 401851.

23.07.2020 інженер землевпорядник виготовив кадастровий план земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться у АДРЕСА_1 . Сусідами зазначені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (Відповідач).

На підставі виготовленої технічної документації відбулося закріплення в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка в кількості 6 шт.

Встановлення та передача позивачеві межових знаків закріплена в АКТІ від 24.07.2020.

Встановлення межових знаків погоджено з сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без зауважень.

Громадянка ОСОБА_11 на встановлення меж земельної ділянки не з`явилася, про що зазначено в Акті.

Оголошення про встановлення меж земельної ділянки було опубліковане в газеті «Обухівський край» випуск № 45 (10217) від 17.07.2020.

24.07.2020 Підгірцівська сільська Рада склала Акт про погодження меж земельної ділянки. Комісія Підгірцівської сільської Ради у відповідності до п.3.12 Наказу Держкомзему від 18.05.2010 року № 376 рекомендувала оформити та залучити до технічної документації із землеустрою Акт прийомки-передачі встановлених межових знаків на зберігання за відсутності підпису ОСОБА_10 . Комісія Підгірцівської сільської Ради також рекомендувала представнику виконавчого органу Підгірцівської сільської ради погодити акт приймання-передачі встановлених межових знаків по земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , та межує з землями комунальної власності за відсутності підпису ОСОБА_10 та зведений кадастровий план.

На Зведеному кадастровому плані в 2020 році вже зазначена схема накладення на земельну ділянку яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Частково відображено накладення земельних ділянок, які рахувалися за громадянкою ОСОБА_11 (Відповідач 2).

Позивач, після виготовлення технічної документація подав її на реєстрацію до державного кадастрового реєстратора.

Рішенням №РВ-020 від 12.08.2020 державний кадастровий реєстратор Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області відмовив позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру.

Державний кадастровий реєстратор Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області у Висновку зазначив, що на земельну ділянку яка належить позивачу на праві власності накладаються ділянки з кадастровими номерами :05:008:0024 та :05:007:0027, які обліковуються за іншою особою.

Відповідно до Висновку існує перетин з земельною ділянкою з к.н. :05:007:0027, площа співпадіння на 28,0861% та земельною ділянкою к.н. :05:008:0024 повністю.

При дослідженні земельних ділянок, що накладаються на земельну ділянку яка належить позивачу на праві власності, судом досліджено документи які надійшли на запит суду з ГУ Держгеокадастру у Київській області (управління в Обухівському районі) а саме: копію технічної документації із землеустрою щодо складання (переоформлення) документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_11 .

Дослідивши копії наданої документації суд встановив, що 11-14 жовтня 2005 року ОСОБА_11 придбала за нотаріально посвідченими договорами земельні ділянки в АДРЕСА_2 у фізичних осіб (всього 59 фізичних осіб).

Тобто суд звертає увагу, що оформлення права власності ОСОБА_10 на спірні земельні ділянки відбулося після набуття права власності позивачем.

Відповідно до рішення 17 сесії 24 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 26 жовтня 2004 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (згідно додатку) з різним цільовим призначенням (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства), в с. Підгірці на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Земельні ділянки мали кадастрові номери. На підставі вказаного рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області громадянам були видані державні акти на право власності на земельні ділянки. В державних актах на право власності на земельні ділянки фізичних осіб є схеми даних земельних ділянок.

Суду не надано технічної документації щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (згідно додатку 59 осіб) з різним цільовим призначенням (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства), в с. Підгірці на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Суду на запит до компетентного органу не надано рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області про затвердження технічної документації щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (згідно додатку 59 осіб) з різним цільовим призначенням.

В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу вказані громадяни 11-13 жовтня 2005 року продали належні їм земельні ділянки ОСОБА_10 .

Досліджуючи законність набуття права власності на земельні ділянки Відповідачем 2, суд враховує, що 24.06.1996 року набув чинності спільний наказ Міністерства юстиції України та Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.06.1996 № 48/14/5 «Про затвердження Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок».

Відповідно до п. 2.6. цього Наказу при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу цілої земельної ділянки державний акт залишався у справах нотаріуса.

Новий власник відповідно до умов договору повинен був отримувати новий державний акт. З моменту отримання нового державного акту виникало право власності на земельну ділянку у покупця. Таким чином, договори купівлі-продажу земельних ділянок у 59 фізичних осіб були підставою для вчинення додаткових дій по виділенню земельної ділянки в натурі (на місцевості) для видачі нового державного акту на землю покупцю земельної ділянки.

Процес присвоєння кадастрового номера земельній ділянці складається з наступних етапів: Розробка технічної документації; узгодження технічної документації; присвоєння кадастрового номера; видача державного акту.

Технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - це одна з видів землевпорядної документації, про яку згадується, зокрема в Земельному кодексі України, Законах України «Про землеустрій», «Про державний земельний кадастр» та інших нормативно-правових актах.

Відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Суду не надано Рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської про надання дозволу ОСОБА_10 (відповідач 2) по справі на розроблення технічної документації для переоформлення державного акту на право приватної власності на землю на ім`я покупця ОСОБА_11 .

Суд дослідив технічну документацію, що була виготовлена ПП «Фокус-2002», на замовлення ОСОБА_10 для оформлення державних актів на право власності на земельні ділянки .

При оцінці наданої технічної документації суд враховує, що відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) серед іншого повинна також включати відомості про встановлені межові знаки.

На підставі технічної документації придбані за договорами купівлі-продажу 59 земельних ділянок були об`єднані в 10 земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери і потім вони були розподілені на два масиви, що увійшли до двох Державних актів. На підставі «технічної документації» ПП «Фокус-2002», були оформлені два державних акта на право власності на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_10 .

Технічна документація, що була виготовлена ПП «Фокус-2002» містить реєстр землевласників (продавців), викопіювання з проекту територій Підгірцівської сільської ради, договори купівлі-продажу у попередніх землевласників, державні акти на право власності до них, довідки про грошову оцінку земельних ділянок та кадастрові плани вже новосформованих 10 земельних ділянок. В технічній документації ПП «Фокус-2002» відсутні відомості про встановлені межові знаки.

10 листопада 2005 року Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №998963 був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0794.

До даного державного акту увійшли 4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:007:0024; :05:007:0027 (спірна земельна ділянка); :05:005:0061;:05:005:006.

10 листопада 2005 року Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №998964 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0793. До даного державного акту увійшли 6 земельних ділянок::05:008:0024 (спірна земельна ділянка); :05:007:0026; :05:008:0058; :05:005:0060; :05:007:0025; :05:005:0059.

Оцінюючи надані державні акти та технічну документацію суд враховує, що погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Технічна документація, на підставі якої було оформлено державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯА №998963 та серії ЯА №998964 на право власності ОСОБА_12 не містить Акту винесення меж земельної ділянки в натурі та погодження меж земельної ділянки з сусідніми земельними ділянками, не містить відомості обчислення площі 10 об`єднаних земельних ділянок, що і призвело до порушення прав позивача на мирне володіння, користування та розпорядження його земельною ділянкою.

Надана суду технічна документація розроблена ПП «Фокус-2002», щодо присвоєння кадастрових номерів 10 об`єднаним земельним ділянкам при видачі ОСОБА_10 . Державних актів на земельну ділянку, серед яких є і спірні земельні ділянки з к.н. :05:007:0027 та :05:008:0038 (архівний запис :05:008:0024) не відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо низки відчужень земельної ділянки із кадастровим номером :05:007:0027 від ОСОБА_3 .

Державний реєстратор надав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 252416876 від 13.04.2021) про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:007:0027 (площа 6.1324 га) на підставі права власності за ОСОБА_3 .

Відповідно до наданого витягу право власності зареєстровано на підставі копії (оригінал втрачено) Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯА № 998963, виданого 10.11.2005 року. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер № 57607553 від 13.04.2021.

В подальшому, 18.05.2021 року ОСОБА_3 за Актом приймання передачі передала до Статутного капіталу ТОВ «ПідгірціГрінтаун» чотири земельні ділянки.

Суду для огляду було надано два варіанти акту приймання - передачі земельних ділянок, до Статутного капіталу ТОВ «ПідгірціГрінтаун» () від 18 травня 2021 року.

Один варіант надано представником ОСОБА_3 адвокатом Дзенік С.І., разом з клопотанням від 22.09.2022 року.

Другий варіант надано державним реєстратором Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Козинської селищної Ради Обухівського району Київської області А. Марченко.

Надані акти різняться за змістом, а саме: в актах зазначені різна площа земельних ділянок та різні кадастрові номери земельних ділянок.

В Акті приймання передачі та оцінки вартості майна, що вносяться до Статутного капіталу ТОВ «ПідгірціГрінтаун» від 18 травня 2021 року, що наданий державним реєстратором у переліку земельних ділянок, що передаються у власність ТОВ «ПідгірціГрінтаун» відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :05:007:0027.

Вказані розбіжності представники відповідачів пояснили виключно опискою і наполягали, що це не може впливати на факт набуття ТОВ «ПідгірціГрінтаун» права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0027. Відповідно до варіанту, наданого адвокатом Дзенік С.І. у Актв приймання передачі та оцінки вартості майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «ПідгірціГрінтаун» від 18 травня 2021 року, внесені зміни приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., вчинені після державної реєстрації.

27.05.2021 державний реєстратор Козинської селищної Ради Обухівського району Тимченко А.С. зареєстрував перехід права власності на спірну земельну ділянку к.н. :05:008:0027 (загальною площею 6,1324 га, що є відмінним розміром від Державного акту на право власності) за Актом приймання-передачі серія та номер 1891, 1892 виданий приватним нотаріусом Шевченко І. Л., від ОСОБА_13 на ТОВ «ПідгірціГрінтаун».

Щодо низки відчужень земельної ділянки з кадастровим № :05:008:0038 :05:008:0024) від ОСОБА_3 .

13.11.2020 року ОСОБА_3 за Актом приймання передачі та оцінки вартості майна, що вноситься до Статутного капіталу, передала до статутного капіталу ТОВ «ПідгірціПарктаун» земельну ділянку з кадастровим № :05:008:0038. Акт приймання передачі від 13.11.2020 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровими номерами 2421, 2422 .

Право власності зареєстровано за покупцем ТОВ «ПідгірціПарктаун» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за номером запису про право власності 39263469.Реєстраційний номер об`єкту 231.

Слід також зазначити, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру (а. с. 206, том 4) земельна ділянка з кадастровим номером :05:008:0038, що розташована АДРЕСА_1 з цільовим призначенням 01.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,5001 га, була зареєстрована 10.11.2005 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі від 21.11.2005 року. Реєстрацію здійснив Обухівський відділ земельних ресурсів на підставі технічної документації виготовленої ФОП ОСОБА_14 .

Відповідно до відомостей, наявних у Державному земельному кадастрі, земельна ділянка за кадастровим номером :05:008:0024 знаходиться в архівному шарі, а обліковується земельна ділянка з кадастровим номером :05:008:0038.

Суду не надано технічної документації щодо зміни кадастрового номеру земельної ділянки з :05:008:0024 на кадастровий номер :05:008:0038.

Таким чином, судом встановлено що земельна ділянка к.н. 0:05:008:0038 (архівний номер 223186800:05:008:0024 (загальною площею 0,5000 га)) з 13.11.2020 була передана у власність ТОВ «ПідгірціПарктаун, а земельна ділянка к.н. :05:007:0027 (загальною площею 6,1324 га, що є відмінним розміром від Державного акту на право власності) з 18 травня 2021 року передана у власність ТОВ «ПідгірціГрінтаун».

05 липня 2021 року ТОВ «ПідгірціПарктаун» відчужило за договором купівлі продажу земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0038 (архівний номер 223186800:05:008:0024) ТОВ «ПідгірціГрінтаун».

Суду не надано Технічної документації щодо зміни власників земельних ділянок (юридичних осіб) і винесення меж земельних ділянок в натурі.

Таким чином, відбулася зміна власників земельної ділянки з кадастровим № :05:008:0038 (архівний номер 223186800:05:008:0024) з первісного власника - ОСОБА_3 на ТОВ «Підгірці Парктаун», а потім 05.07.2021 на ТОВ «Підгірці Грінтаун».

Наразі власником спірних земельних ділянок к.н. :05:008:0038 (архівний номер :05:008:0024) та к.н. :05:007:0027 є ТОВ «ПідгірціГрінтаун» ().

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,24 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належить Позивачу з 2002 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 401851, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618 повністю поглинається земельними ділянками з кадастровими номерами :05:007:0027 та :05:008:0038 (архівний номер :05:008:0024), які належать ТОВ «ПідгірціГрінтаун» і які були сформовані пізніше.

Приймаючи рішення в даних спірних правовідносинах суд керується положеннями Земельного кодексу України та «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N43.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (тобто державного акта).

Відповідно до п. 1.12. «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43 «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об`єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Відповідно до п. 1.13. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43 «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Акт встановлення, узгодження в натурі зовнішніх меж землекористування, акт перенесення в натуру земельної ділянки, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, план відведення земельної ділянки відносяться до складових технічної документації із землеустрою, які підлягають погодженню всіма землекористувачами.

Обов`язковою складовою частиною кадастрової зйомки, як одного з етапів комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до пункту 3.10 розділу III «Закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками» Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 № 376 (далі - Інструкція), середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських геодезичних мереж не повинна перевищувати: у містах Києві, Севастополі, містах - обласних центрах та містах обласного підпорядкування - 0,1 м; в інших містах та селищах - 0,2 м; у селах - 0,3 м; за межами населених пунктів для земельних ділянок площею до 10 га - 0,5 м, а площею 10 га і більше - 2,5 м.

В пояснювальній записці Технічної документації, яка була витребувана за запитом суду зазначено, що «Зовнішні межі земельних ділянок погоджені з суміжними землекористувачами».

В дослідженій судом технічній документації на земельні ділянки ОСОБА_12 відсутні Акти про встановлення меж і передачі на зберігання межових знаків.

З матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Відповідачу2 вбачається відсутність погодження меж земельної ділянки з позивачем як суміжним землекористувачем. Також позивачем як суміжним землекористувачем не погоджено і акт прийому-передачі межових знаків на зберігання й останній не повідомлявся про проведення землевпорядних робіт за адресою місця проживання, місця розташування земельної ділянки.

Виконавцем робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою для ОСОБА_3 було порушено пункт 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, в частині повідомлення позивача, як власника (користувача) суміжних земельних ділянок, про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та, як наслідок, фактично не отримано погодження меж даної земельної ділянки з усіма суміжними власниками (користувачами), зокрема з позивачем.

Оскільки, проведення державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номерами :05:007:0027, :05:008:0024 відбулось на підставі документів, які не відповідають вимогам закону, зокрема, пункту 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, статті 22 Закону України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр», то й дії відповідача 2 вчинені при її реєстрації, належить вважати такими, що здійснені з порушенням вимог закону і які потягли порушення законних прав позивача.

Тобто, в разі проявлення певної юридичної обачності особами, які в різні періоди відповідали критерію зареєстрованих власників спірних земельних ділянок, можна було б уникнути порушення прав позивача, які мають місце в цій справі.

Щодо внесення земельних ділянок до статутного капіталу товариств суд зазначає наступне.

В цій частині суд погоджується із доводами відповідачів, що заборона внесення до статутного фонду юридичних осіб стосується виключно земельних ділянок, виділених в натурі на місцевості власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства відповідно до норм Земельного кодексу України в редакції, яка існувала на момент державної реєстрації права власності в цій справі. Позивач в цій справі не довів, що спірні земельні ділянки відведені внаслідок розпаювання та є земельними частками (паями).

Щодо аргументів представників відповідачів про недоведеність належними та допустимими доказами факту накладення (перетину) земельної ділянки позивача із земельними ділянками з кадастровими номерами :05:008:0038 (архівний номер :05:008:0024) та к.н. :05:007:0027 є ТОВ «ПідгірціГрінтаун» ().

Представники відповідачів зазначили, що рішення державного кадастрового реєстратора Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 12.08.2020 року, відповідно до якого позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через перетин із двома іншими земельними ділянками, які належать третім особам, не є тим доказом, який безсумнівно доводить факт перетину.

Надаючи відповідь вказаним аргументам про неналежність та недостатність вищевказаного доказу суд звертає увагу на процесуальну стадію, на якій цей аргумент був вперше оголошений.

Як вбачається із процесуальних документів, які можуть бути подані відповідачами під час підготовчого засідання, зокрема відзивів та заперечень на відповідь на відзив, представниками відповідачів не зазначалося в якості підстав для відмови в позові неналежність та недостатність доказу, а саме рішення державного кадастрового реєстратора від 12.08.2020 року, яким позивач доводив факт порушення своїх прав, зокрема перетину земельних ділянок.

Вперше, вказані аргументи, як можна переконатися із журналу судового засідання, прозвучали тільки під час судового розгляду.

До початку судового розгляду представники відповідачів просили відмовити в позові на підставі добросовісності дій ОСОБА_11 , яка діяла відкрито та у встановленому законом порядку, і не могла передбачити в будь-якій спосіб втручання в право власності позивача. Посилання ж на дії державного реєстратора, який повинен під час проведення реєстраційних дій використовувати відомості Державного земельного кадастру, використані представником відповідача виключно в якості обґрунтування законності набуття ОСОБА_3 права власності на спірні земельні ділянки (а. с. 169, том 2, а. с. 66-69, том 6). Представник відповідача ТОВ «ПідгірціГрінтаун» також у своєму відзиві зазначав про безпідставність вимог позивача щодо скасування права власності 4 земельних ділянок заміть двох спірних (а. с. 106-107, том 4). Посилання ж у відзиві на статті 76, 80 ЦПК України є надто загальними, щоб надати позивачеві достатнього розуміння, які саме докази, надані позивачем, відповідач ставить під сумнів щодо критеріїв достатності на належності.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив, як спеціальний процесуальний документ безпосередньо пов`язаний, щонайменше з двома конституційними принципами (засадами) судочинства, які закріплені у ч. 1 ст. 129 Конституції України, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відзив на позовну заяву як процесуальний документ це фактично заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог, а також позиція стосовно визнання позову повністю або частково, а неподання відповідачем відзиву може бути розцінено судом як визнання позову за замовчуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тобто, не зазначення у відзиві всіх підстав, на яких ґрунтується заперечення проти позову, і зазначення їх вперше тільки під час судового розгляду, суд розцінює як недобросовісне користування процесуальними правами представниками відповідачами. Так, вказані дії позбавили позивача можливості використати ефективні види юридичного захисту релеванті новій позиції відповідачів.

До того ж, представник позивача та позивач під час судового розгляду пояснили, що в разі, якби позиція відповідача стала б відома їм під час підготовчого засідання, вони б ініціювали перед судом призначення відповідної експертизи.

Враховуючи, що представники відповідача під час підготовчого засіданні ні усно, ні письмово не заперечували факт перетину земельних ділянок, не ставили під сумнів достатність та належність рішення державного кадастрового реєстратора, позивач міг добросовісно розраховувати, що йому не треба доводити цей факт додатковими засобами юридичного захисту.

Оцінюючи дотичність позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 444/2308/18, на яку вперше послався представник відповідача в своїх поясненнях під час судового розгляду, суд зважає на наступне.

Ця постанова не може бути застосована до оцінки доказів в цивільному процесі, оскільки на даний час «вірогідність доказів» як стандарт доказування передбачений тільки нормами господарського процесуального законодавства. Окрім цього, вказана постанова не містить категоричного твердження, що вказана обставина може доводитися виключно висновком експерта, а натомість містить формулювання «такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста», тобто допускає певну суддівську дискрецію.

При цьому суд зазначає, що цілком із довірою ставитися до наданого позивачем доказу у вигляді рішення державного кадастрового реєстратора в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області № РВ-020 від 12.08.2020 року, яким встановлений факт перетину земельної ділянки позивача із земельними ділянками відповідача. Слід врахувати, що вказане рішення ухвалене на підставі обробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за замовленням ОСОБА_1 із врахуванням інформації Публічної кадастрової карти України. Тобто доказ сформований компетентною особою на підставі офіційної інформації.

Вказане питання не належить до переліку питань, передбачених ст. 105 ЦПК України, для з`ясування який передбачено обов`язкове призначення експертизи. І суд не вважає, що з`ясування вказаного питання вимагає спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, так як наявні інші допустимі та належні докази (рішення державного кадастрового реєстратора).

Суд констатує, що незважаючи на те, що відповідачі і відповідають критеріям добросовісних набувачів, а порушення при розробці технічної документації могли б ніколи не поставити під сумнів їх право власності, якби не призвели до порушення права мирно володіти своїм майном іншої особи позивача по справі, який також добросовісно розраховував на захист його права державою від свавільних посягань та на юридичну визначеність свого статусу як законного власника. Оскільки виникнення права власності позивача передувало праву відповідачів суд вважає справедливим в цій справі захистити право первинного власника.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

Суд вже вище прийшов до переконання що мало місце порушення законних прав позивача.

ЦК України визначає чітко у ч.1 ст.182, що «право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації». Також ч.4 ст.334 ЦК, визначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Ці норми визначають конститутивне значення державної реєстрації та підтверджують остаточний перехід в Україні до сформованої «титульної» системи реєстрації набуття речових прав.

Державна реєстрація є юридичним фактом, що формалізує всі підстави виникнення права. Те, що державна реєстрація речового права є юридичним фактом цивільного права і завершує юридичний склад виникнення, зміни чи припинення речового права, встановлено законом.

ВП ВС в свої постанові від 21.12.2022 року у справі № 914/2350/18 зазначила, що належний та ефективний спосіб захисту прав позивача визначається з огляду на обставини конкретної справи. В цій же постанові Верховний суд прийшов до висновку, що скасування державної реєстрації із врахуванням конкретних обставин справи є цілком ефективним способом захисту.

При цьому, суд хоче зауважити, що 12.05.2022 було змінено редакцію ч.3 ст.26 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV. У редакції, чинній до 26.07.22, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора могло відбуватися винятково з одночасним вирішенням спору про визнання, зміну чи припинення речових прав. Як слідує з нової редакції абз.2 ч.3 ст.26 закону №1952-IV, рішенням суду можуть визнаватися речові права та їх обтяження, проте, якщо такого визнання немає, то речові права та їх обтяження поновлюються на підставі невід`ємної архівної складової частини. Для цього достатньо рішення суду про скасування державної реєстрації, прав чи документів, на підставі яких було проведено державну реєстрацію.

Тобто, в зв`язку із наведеними нормами закону, суд погоджується із позивачем, що скасування державної реєстрації права власності виключно за ТОВ «ПідгірціГрінтаун» на спірні земельні ділянки не поновить його права, так як призведе до поновлення невід`ємної архівної складової частини, де відсутня інформація про позивача, як законного власника, і наявна інформація про попередніх зареєстрованих власників.

В зв`язку із чим скасуванню підлягають всі наявні в реєстрі рішення про державну реєстрацію спірних земельних ділянок і відповідно документи, які стали підставою для такої реєстрації.

І зрозуміло, з цих же підстав, але із врахуванням того, що станом на 2005 рік не діяв Державний реєстр речових прав на нерухоме майно підлягають скасуванню записи про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку за номерами 0794 та 0793.

Частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення.

Суд не вважає в цій справі ефективним способом захисту віндикаційний позов з огляду на наступне. Якщо піти від противного, та уявити витребування спірних земельних ділянок від відповідача ТОВ «ПідгірціГрінтаун» на користь ОСОБА_15 , це призведе на набуття ним права власності на земельну ділянку, яка за своїми ідентифікуючими ознаками не співпадає із тією, яка зазначена в належному йому правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 № 401851, ні за площею, ні за конфігурацією. Фактично застосування в цій справі віндикації, як способу захисту, призведе вже до порушення права власності відповідача в тій частині, яка не конфліктує із правом власності позивача.

Щодо застосування строку позовної давності.

З посиланням на положення ст. 3 Закону України «Про державний земельний кадастр» адвокати стверджують, що відомості про земельні ділянки, які начебто належали ОСОБА_3 з 2005 року, є відкритою та загальнодоступною інформацією. Тому, позивач ОСОБА_1 повинен був дізнатися про земельні ділянки, які начебто належали ОСОБА_3 , ще з 2005 року. Окрім того, адвокати вважають, що так як ОСОБА_1 отримав 02.04.2018 року супровідний лист ГУ Держгеокадастру у Київській області № 308/162-18 за яким йому надано посвідчену копію його технічної документації 2002р. по складанню державного акту на належну йому земельну ділянку, то він повинен був дізнатися про «юридичну долю» (стан справ) щодо суміжної земельної ділянки, яка начеб то належала ОСОБА_3 . Окрім того, адвокати, з посиланням на ст. 319 ЦК України зазначають про те, що власність зобов`язує, вважають, що ОСОБА_1 повинен був «стежити за своїм майном, періодично проявляти інтерес до юридичної «долі» та статусу свого майна.». На думку адвокатів позивач міг дізнатися про порушення свого права раніше дати подачі позову.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім цього, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним. Цей же конституційний принцип дублюється в диспозиції ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним.

Позивач дізнався вперше про існування зареєстрованої власності ОСОБА_12 і часткове накладення її земельної ділянки з к.н.:05:007:0027 і відповідно про порушення свого права лише 24.07.2020 року при підписанні Зведеного кадастрового плану оформленого інженером землевпорядником ОСОБА_7 та представником Підгірцівської сільської ради, а пізніше - 12.08.2020 року ця інформація лише підтвердилася Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області №РВ-020.

Вказані доводи відповідачами шляхом надання належних та допустимих доказів не спростовані.

Таким чином терміни позовної давності позивачем не пропущено.

Керуючись ст. ст.19, 20, 23, 30,48, 49, 52, 53, 56, 57, 77, 80, 81, 263-266 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №998963 виданий 10 листопада 2005 року ОСОБА_10 на підставі договорів купівліпродажу земельних ділянок загальною площею 13,3228 га, що розташовані на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що складаються з чотирьох земельних ділянок: :05:007:0024; :05:007:0027; :05:005:0061; :05:005:0062.

Скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №998963 виданий 10 листопада 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0794

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №998964 виданий 10 листопада 2005 року ОСОБА_10 на підставі договорів купівліпродажу земельних ділянок загальною площею 7.5000 га, що розташовані на території АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що складаються з шести земельних ділянок: :05:008:0024; :05:007:0026; :05:005:0058; :05:005:0060; :05:007:0025; :05:005:0059.

Скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №998963 виданий 10 листопада 2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0793.

Визнати недійсним та скасувати акт приймання-передачі та оцінки вартості майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «ПІДГІРЦІ ГРІНТАУН» (код ЄДРПОУ 44328900) від 18.05.2021 року, що нотаріально посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за номерами №1891,1892, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:007:0024 (площею 4,6187 га), :05:007:0027 (виправлений номер, площею 6,1324 га), :05:005:0061 (виправлений номер, площею 1,5806 га) та :05:005:0062 (площею 0,9554 га), за яким ОСОБА_3 передала до статутного капіталу та зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Підгірці Грінтаун» ().

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58378651 від 27.05.2021 (10:04:15) винесене ОСОБА_16 , державним реєстратором Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

Скасувати в державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:008:0024 від 10.11.2005 року здійснений Обухівським районним відділом земельних ресурсів на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.11.2005 року складеної ФОП ОСОБА_14 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54300689 від 29.09.2020 (09:33:09) винесене Державним реєстратором Обухівської районної державної адміністрації Лук`янчук І.В. на підставі копії втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №998964 від 10.11.2005, довідки без номера виданої 16.09.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та відомостей з ДЗК №23208000 від 24.09.2020.

Визнати недійсним та скасувати акт приймання-передачі та оцінки вартості майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «ПІДГІРЦІ ПАРКТАУН» (), що нотаріально посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.11.2020 та зареєстрований в реєстрі за № 2421,2422, за яким ОСОБА_3 внесла до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підгірці Парктаун» () земельні ділянки, в тому числі з кадастровим номером :05:008:0038 (архівний к.н. :05:008:0024), площею 0,5000 га.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55225865 від 19.11.2020 (10:16:19) винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. про реєстрацію прав власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Підгірці Парктаун» (код ЄДРПОУ 42692063) земельної ділянки з кадастровим номером :05:008:0038 на підставі Акту приймання-передачі та оцінки вартості майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Підгірці Парктаун» () від 13.11.2020.

Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.07.2021 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Д. за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІДГІРЦІ ПАРКТАУН» () передало право власності (продало) земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0038 Товариству з обмеженою відповідальністю «ПІДГІРЦІ ГРІНТАУН»(). Договір зареєстровано в реєстрі за номером 2447.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59106694 від 05.07.2021 (18:39:31) винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Д про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0038, площею 0,5000 га за ТОВ «ПІДГІРЦІ ГРІНТАУН» () на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.07.2021 зареєстрованому в реєстрі за номером 2447.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька