233 Справа № 233/6146/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Левчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит»,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, станом на 29.09.2023 року в сумі 754563,47грн.

Вирішуючи питання можливості видачі судового наказу, дістаю такого висновку:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За приписами п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України (якою встановлено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу), до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" №14 від 23 грудня 2011 року, роз`яснено, що до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Відповідно п. 9 Постанови, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додана довідка №1-283 від 29.09.2023 про заборгованість по заробітній платі станом на 29.09.2023 у розмірі 754563,47грн.

При цьому ця довідка не містить зазначення періоду, в який виникла заборгованість.

Окрім того, з наданих заявником документів не вбачається безспірність грошових вимог, оскільки обставини, на які він посилається, не підтверджені належними доказами, а саме у довідці не зазначено суми утриманих податків і зборів, у тому числі війського збору, лише вказано, що заборгованість по заробітній платі станом на 29.09.2023 року складає 754563,47грн. без урахування податків і зборів з розбиттям по місяцях.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суд не наділений повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунок сум, а вимоги заявника мають бути безспірними.

Тож, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит».

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Левчук