Справа № 385/1435/23
Провадження № 2/385/458/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.10.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась в суд з позовом в якому просить стягувати з відповідачки на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

В обґрунтування позову позивач покликалась на те, що ОСОБА_2 є біологічною матір`ю неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Батько дітей записаний зі слів матерів, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Уляновського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2023 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Рішеннями виконкому Благовіщенської міської ради Кіровоградської області № 101 та 102 від 12.06.2023 неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано статус позбавлених батьківського піклування та влаштовано на виховання та проживання до патронатної сім`ї. Рішенням виконкому Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 121 від 27.06.2023 опікуном над неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначено позивачку ОСОБА_1 та згідно актів про факт передачі дітей від 01.07.2023 передано їй під опіку. Діти проживають в її сім`ї, перебувають на її утриманні, вона забезпечує дітей необхідним. Відповідачка є працездатною, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак не надає таку добровільно.

позиція відповідачки

відповідачка правом подання відзиву не скористалась.

позиція третьої особи

третя особа пояснень з приводу позову не надала.

заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 30.08.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач 13.10.2023 надала суду заяву в якій позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі та просить справу слухати без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

13.10.2023 судом проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін та третьої особи.

При цьому ОСОБА_2 належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді шляхом вручення судової повістки надісланої рекомендованим поштовим відправленням.

Також третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, що згідно ст. 223 ЦК України не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача, згідно поданої заяви, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Підстави для виникнення права на оплату послуг опікуна та піклувальника, її розмір і порядок виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

З свідоцтв про народження НОМЕР_1 від 15.06.2023 та НОМЕР_2 від 21.04.2023 (видані повторно) вбачається, що ОСОБА_2 вказана в таких матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно (а. с. 5, 6).

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області в справі № 402/22/23 від 17.04.2023 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо дітей синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили 15.05.2023 (а.с. 7-11).

Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 12.06.2023 № 101 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 (а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 12.06.2023 № 102 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 (а.с. 12).

Рішенням № 121 від 27.06.2023 виконавчий комітет Гайворонської міської ради ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 та неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до актів про факт передачі дитини від 01.07.20223 (а.с. 15, 16) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідно, передано ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 16.08.2023 № 237/02-30 виданої Мощенським старостинським округом Гайворонської міської ради ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в с. полинівка Голованівського району Кіровоградської області, має на утриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 19).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка позбавлена батьківських прав щодо синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, в свою чергу проживають в сім`ї опікуна ОСОБА_1 , не надає коштів на їх утримання, хоча має такий обов`язок, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України.

При цьому рішенням суду від17.04.2023 в справі № 402/22/23, яким її позбавлено батьківських прав, не стягнуто аліментів з неї на утримання дітей.

Опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст. 72 Цивільного кодексу України).

Отже, позивач, як опікун має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Враховуючи, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх синів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та зобов`язана утримувати їх до досягнення ними повноліття, діти перебувають на утриманні опікуна, позивачки в справі, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Суд враховуючи, що відповідач є працездатною, та суду не надано доказів того, що вона не може сплачувати аліменти в такому розмірі, має на утриманні інших осіб, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, вважає правильним задоволити позов повністю.

Аліменти стягненню з дня подачі позову 21.08.2023.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачкою заявлено позовну вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів на утримання дитини), судовий збір, при зверненні до суду з позовом не сплачувала, так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд враховує положення ст. 176 ЦПК України, згідно якої ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.

За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.08.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 19.10.2023.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документу 13.10.2023