У Х В А Л А

Справа № 183/11711/23

№ 2-з/183/108/23

19 жовтня 2023 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності в порядку поділу майна, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка зареєстрована судом 16.10.2023, передана судді 18.10.2023. У заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі грошові рахунки у будь-якій банківській установі, які були відкриті на ім`я ОСОБА_3 , дозволивши щомісячно знімати готівкові кошти в розмірі 13600 грн.; накласти арешт на все рухоме або нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 .

Ознайомившись із поданою заявою, приходжу до висновку що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до підпункту 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2023 року становить 2684 грн.

Судом установлено, що до заяви про забезпечення позову не додані докази сплати судового збору з посиланням на п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Суд не погоджується з доводами заявника про те, що він звільнений від сплати судового збору з огляду на наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернулася у цій справі.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову про поділ майна, набутого у шлюбі, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті на загальних підставах. Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 (провадження № 1-128заі20)

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн., тобто заявником не виконано вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності в порядку поділу майна, стягнення грошових коштів - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 19 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.