Справа № 242/1612/23
Провадження № 2/242/665/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права приватної власності на житлову квартиру у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ :

11.10.2023 року позивач звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заяву до Донецької міської ради про визнання права приватної власності на житлову квартиру у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

В своєму рішенні від 20.07.2006 року «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський Суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно до якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, усі позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають пред`являтись до суду, за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду із вимогою про визнання права приватної власності на житлову квартиру, загальною площею 48,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, яка територіально розташована у Київському районі м. Донецька.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Більш того, п. 42 вказаної Постанови передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права приватної власності на житлову квартиру у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів стосовно позовних вимог із приводу нерухомого майна територіально відноситься до юрисдикції Київського районного суду м. Донецька.

Разом з тим, розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності» визначено територіальну підсудність справ Київського районного суду м. Донецька визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому, статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права приватної власності на житлову квартиру у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів передати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якої вона належить, за місцезнаходження нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 162, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради про визнання права приватної власності на житлову квартиру у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів передати на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Донецька міська рада, юридична адреса: 84333, Донецька область. м. Краматорськ, вул. Транспортна, буд. 2, .

Суддя Н.О. Хацько