Справа № 487/5705/16-ц
Провадження № 6/487/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої: судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну способу виконання рішення ухваленого по справі за позовом за позовом Автогаражного кооперативу «Парма» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А. звернулася до суду із заявою про заміну способу виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/5705/16-ц, на підставі якого видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10 в м. Миколаїв металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10 без участі ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється виконавче провадження №64138667 з примусового виконання виконавчого листа по справі №487/5705/16-ц, виданого 13.05.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва про зобов`язати ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу "Парма" металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу "Парма" за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10. Боржником ОСОБА_1 вищевказане рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано. Виходячи із суті дій, які відповідно до судового рішення повинен вчинити боржник - передати майно, з огляду на фізичну наявність такого майна, та те, що такі дії можуть бути вчинені не тільки боржником оскільки виконання такого рішення не є нерозривно пов`язане з особою боржника, зазначене рішення можливо виконати без участі боржника шляхом передачі спірного металевого гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого на території автогаражного кооперативу "Парма" за адресою: АДРЕСА_1 замість боржника - державним виконавцем. Виходячи із характеру спірних правовідносин які склалися та фактичних обставин, що ускладнюють виконання рішення, вважає, що задля фактичного виконання рішення необхідно змінити спосіб та порядок його виконання постановивши ухвалу про передачу металевого гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого на території автогаражного кооперативу "Парма" за адресою: АДРЕСА_1 без участі боржника.

Заступник начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за наявними у справі матеріалами, без участі представника відділу.

Боржник ОСОБА_1 у клопотанні про зупинення розгляду справи зазначив, що заява ДВС не підлягає задоволенню з тієї підстави, що рішенням суду вже встановлений той спосіб виконання, на який просить змінити виконавча служба, але стягувач не звертався до суду за отримання виконавчого листа щодо виконання рішення таким способом, тобто заява ДВС є перевищенням повноважень виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019 року позовні вимоги Автогаражного кооперативу «Парма» задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території авто гаражного кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10, зобов`язано ОСОБА_1 повернути авто гаражному кооперативу «Парма» металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території авто гаражного кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2020 рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019 залишено без змін.

На виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №64138667 з примусового виконання виконавчого листа по справі №487/5705/16-ц, виданого 13.05.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва про зобов`язати ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу "Парма" металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу "Парма" за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10.

Боржником ОСОБА_1 вищевказане рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано.

У заяві про заміну способу виконання рішення заступник начальника відділу ДВС зазначає, що задля фактичного виконання рішення необхідно змінити спосіб та порядок його виконання постановивши ухвалу про передачу металевого гаражного боксу № НОМЕР_1 розташованого на території автогаражного кооперативу "Парма" за адресою: АДРЕСА_1 без участі боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб та порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 10.06.2019 року у справі № 350/426/16-ц, від 25.11.2015 року (справа № 6-1829цс15) та від 16.12.2015 року (справа № 6-2427цс15).

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25.09.2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Отже, зі змісту зазначених правових приписів випливає те, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Так, вищевказаним рішенням суду зобов`язано відповідача повернути позивачу металевий гаражний бокс. Разом з тим, задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення шляхом передачі металевого гаражного боксу без участі боржника фактично змінить рішення суду по суті.

Враховуючи наведене, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заступника начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну способу виконання рішення ухваленого по справі за позовом за позовом Автогаражного кооперативу «Парма» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.О. Гаврасієнко