Справа № 452/3505/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Захарко Юлії Юріївни до Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області (далі Новокалинівська міськрада) та ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2022 року ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Захарко Ю.Ю., з урахуванням уточнень, поданих до суду 05 грудня 2022 року, звернувся до суду з позовом до Новокалинівської міськради та ОСОБА_2 з вимогою про визнання за ним права на земельну частку (пай) площею 2,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Лукавської сільської ради Самбірського району Львівської області (на території колишнього с.Озерне Самбірського району Львівської області), що належало ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №046409, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області (далі Самбірська РДА) від 07 травня 1997 року №311, зареєстрованого у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку (пай) 15 травня 1997 року за №411, та котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом за правом представлення у зв`язку зі смертю свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом, що фактично прийняв спадщину після смерті бабці, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також позивач вказав, що в листопаді 2022 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірне майно, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавцем було втрачено при житті, а також позивач вказав, що анкетні дані його батька в свідоцтві про смерть не збігаються із його анкетними даними, зазначеними в свідоцтві про народження позивача, через допущену описку в написанні по батькові (а.с.1-5,33-37).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання було призначено на 31 січня 2023 року (а.с.45).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 лютого 2023 року (а.с.51).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Захарко Ю.Ю. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.27,54). Разом з тим, представник позивача на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокат Захарко Ю.Ю. письмово повідомила судові про те, що вона та її довіритель підтримують позов у повному обсязі та прохала позов задовольнити, а також прохала розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.52). Уподаному письмовому відзиві на позовну заяву зазначила, що позов визнає у повному обсязіз підстав, заявлених позивачем (а.с.39). Крім того, у додатковій письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та справу прохала розглянути без її участі (а.с.56).

Відповідач Новокалинівська міськрада правом подати відзив на позовну заяву ОСОБА_1 не скористався.

Разом з тим, представник відповідача Новокалинівської міськради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.53). У письмовій заяві, поданій до суду, повноважний представник відповідача ОСОБА_5 письмово вказав, що Новокалинівська міськрада позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та справу прохав розглянути без участі представника відповідача (а.с.58-59).

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з положень стст.211,223 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши позицію сторін та їх представників, викладену кожним окремо в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дрогобич Львівської області. Батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.6-7,10).

ОСОБА_4 , який є батьком позивача ОСОБА_1 та рідним сином спадкодавця ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,11,12).

Відтак, ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Залужани Самбірського району Львівської області (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) площею 2,99 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Лукавської сільської ради Самбірського району Львівської області (на території колишнього с.Озерне Самбірського району Львівської області), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №046409, виданого згідно розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області (далі Самбірська РДА) від 07 травня 1997 року №311, зареєстрованого у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку (пай) 15 травня 1997 року за №411 (а.с.22-26).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай).

Положеннями ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття не проживає постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, заповіла своєму онукові ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто помер ще до смерті спадкодавця (а.с.15-18).

З матеріалів справи встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 нотаріальною конторою 04 листопада 2022 року за заявою спадкоємця ОСОБА_1 заведена спадкова справа №43/2022 за номером у спадковому реєстрі 69881434 (а.с.14,21,38).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 на день смерті своєї матері - ОСОБА_3 у визначений законом строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та зі спадкодавцем не проживала, відтак є такою, що не прийняла спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.8,17-18,40-41,42).

Відомості щодо звернення інших осіб до нотаріальної контори із заявою щодо прийняття або відмови від прийняття спадщини в матеріалах справи відсутні, випадків усунення спадкоємців від права на спадкування під час розгляду справи не встановлено.

Отже, як встановлено з матеріалів справи та не оспорювалось сторонами, спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом першої черги є онук останньої ОСОБА_1 , котрий на день смерті бабці проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , і фактично вступив у володіння майном спадкодавця відповідно до вимог стст.548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення відповідних праводносин (а.с.13).

Згідно з п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (з відповідними змінами), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою приватного нотаріуса Лукавському Б.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) площею 2,99умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з посиланням на те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме, оригінал сертифікатана право на земельну частку (пай) (а.с.38).

Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 31 травня 2008 року №7, роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України).

Судом встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу - сертифікатана право на земельну частку (пай) відсутні, оскільки був втрачений ОСОБА_3 при житті.

При цьому, в газеті «Голос Самбірщини», №29 (24108) від 29 липня 2023 року, міститься оголошення про те, що втрачений сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЛВ №046409, реєстраційний №311

від 07 травня 1997 року, виданий на підставі Розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації на ім`я ОСОБА_3 , вважати недійсним (а.с.19-20).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що померлій ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну частку (пай) не видавався, відтак документом, що посвідчує її право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат, оригінал якого втрачено.

Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний документ, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців.

Також судом враховано, що чинне законодавство не передбачає видачі дублікату сертифікату на земельну частку (пай) спадкоємцю.

Беручи до уваги те, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) у позивача відсутній, так як оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) не зберігся, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця не виготовлявся, і одержати дублікат сертифіката позивач також не має можливості, відтак у ОСОБА_1 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку права на спадщину після смерті бабці ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, визнання відповідачами пред`явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Що стосується встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є онуком померлої ОСОБА_3 , то суд бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи документах. При цьому, досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання по батькові померлого ОСОБА_4 у свідоцтві про його смерть є відмінним від написання його по батькові в свідоцтві про народження позивача ОСОБА_1 через допущені помилки, які є наслідком здійснення довільного перекладу на українську мову. З цих підстав суд вважає встановленим факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 .. Крім того, відповідачі у справі не заперечували проти зазначених обставин, погодившись із доводами, наведеними у позові.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.328,373,392,1216,1218,1225,1268-1270,1297 ЦК України, стст.12-13,76-82,211,223,247,259,263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Захарко Юлії Юріївни, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дрогобич Львівської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області від 10 грудня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у порядку спадкування за законом після смерті його бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром2,99 умовних кадастрових гектарів без

визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Лукавської сільської ради Самбірського району Львівської області (на території колишнього с.Озерне Самбірського району Львівської області), що належало спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №046409, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації Львівської області від 07 травня 1997 року №311, зареєстрованого у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку (пай) 15 травня 1997 року за №411.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.М. Кущ