Справа № 336/6579/23
Провадження № 2/336/2718/2023
12 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовна заява мотивована тим, що за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності зареєстрована квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,01 кв.м, житлова площа 37,2 кв.м. Право власності на нерухоме майно зареєстроване орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. ІНФОРМАЦІЯ_1 дід позивачки ОСОБА_5 помер та право власності на його частку у спільній власності перейшло до ОСОБА_4 .. 30.08.2008 позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після чого змінила прізвище. 17.11.2011 з її згоди та зі згоди усіх співвласників квартири для вирішення питання з працевлаштування у вищевказаній квартирі був зареєстрований колишній співмешканець її матері ОСОБА_3 ОСОБА_2 , але жодного дня він не проживав у спірному помешканні. Будь-яких речей чи іншого особистого майна, які б належали ОСОБА_2 в квартирі немає. Розмір плати за комунальні послуги постійно збільшується, вони не можуть сплачувати всі комунальні послуги за відповідача, та його реєстрація у вказаному житлі позбавляє їх права на оформлення субсидії. У добровільному порядку вирішити питання зняття з реєстрації в органах Департаменту реєстраційних послуг неможливо, оскільки відповідач не приймає ніяких мір щодо вирішення цього питання та його місце перебування невідоме. Своїми діями відповідач порушує права співвласників квартири, створює перешкоди у користуванні належною їм квартирою.
Посилаючись на викладені обставини, просила усунути перешкоди у користуванні квартирою, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 21.07.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач вкотре у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, справу розглядати без їх участі, про що суду подали письмові заяві.
Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.03.2001 нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ..
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30.08.2008 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_4 27.12.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Туріченко О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_4 на вказане майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В матеріалах справи міститься технічний паспорт на кв. АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.
У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).
Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання.
Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей.
Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.
Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
У відповідності до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Так, згідно з довідкою, виданою 30.06.2023 ОСББ «Центральна 3», ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , колишній співмешканець її матері ОСОБА_3 ОСОБА_2 був зареєстрований 17.11.2011, за даною адресою не проживав та не проживає по теперішній час.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що за адресою: АДРЕСА_3 , проживає з 1982 року, її сусідами є позивачка з чоловіком та дітьми, а також їхня бабуся. Відповідача вона знає, він є чоловіком матері позивачки. Відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживав та не проживає на теперішній час, останній раз вона його бачила у 2020 році.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391,405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп..
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Савеленко