ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Чернівці

справа № 723/4042/21

провадження №22-ц/822/715/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Одинака О.О., Кулянди М.І.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 01 липня 2021 року транспортний засіб позивача марки «Citroen» модель С5 державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10.08.2021 року у справі № 723/2722/21 винуватцем ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Renault Duster». Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 за шкоду завдану третім особам була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп».

Позивач звернувся до відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» із заявою про виплату страхового відшкодування та отримав страхове відшкодування в розмірі 71 092,07 грн.

Однак даних коштів недостатньо для здійснення відновлювального ремонту, так, як згідно із висновком експерта загальна сума майнової шкоди внаслідок ДТП становить 142 279,65 грн.

Відповідач здійснив на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 71 092,07 грн, однак мав би сплатити суму в розмірі 74 092,07 грн (76692,07-2 600 = 74 092,07 грн). Решту суми збитків повинен сплатити відповідач ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що збитки завдані позивачу внаслідок ДТП не відшкодовані в повному обсязі, зокрема в розмірі 73 187, 58 грн (144279,65 71092,07=73187,58 грн). Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 72187,58грн та стягнути зі страхової компанії 3000грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року змінені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 72 187, 58 грн. ( сімдесят дві тисячі сто вісімдесят сім тисяч 58 коп.)

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_2 - 3 000 грн. (три тисячі грн.).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року повністю та закрити провадження у справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повно встановлені всі фактичні обставини справи, не досліджені докази, а тому рішення є незаконним та необґрунтованим.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, про те, що прямі збитки завдані позивачу внаслідок ДТП не відшкодовані в повному обсязі та підлягають стягненню з нього.

Визначаючи розмір відновлювального ремонту автомобіля в сумі 142279,65 грн суд в даному випадку помилково взяв до уваги та посилається на п. 1.3 висновку судового експерта №64/21 складеного 29 липня 2021 року.

Зазначає, що експерт в пункті 1.3 висновку судового експерта №64/21 складеного 29 липня 2021 року визначив вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen С5», номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 142279,65 грн без врахування визначення коефіцієнту фізичного зносу досліджуваного автомобіля, проте ця обставина справи залишена судом без уваги та належної оцінки.

В свою чергу експерт в подальшому у пункті 1.5 вищезазначеного висновку визначив коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного автомобіля, та в наступних п. 1.6 та п.1.7 висновку, безпосередньо визначив вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen С5», номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в розмірі 76692,07 грн.

В кінцевому висновку експерт визначив суму 76692,07 грн. як вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen С5», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно полісу страхування № ЕР- 204062341 відповідальність Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп", обмежується лімітом страхового відшкодування за шкоду завдану майну третіх осіб в розмірі 127 400 грн.

Розмір страхового відшкодування 71092,07 грн був в добровільному порядку узгоджений шляхом досягнутого порозуміння між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп", що підтверджується заявою про досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення :страхового відшкодування від 25.08.2021 року за підписом позивача.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп" здійснило на користь позивача виплату узгодженого страхового відшкодування в розмірі 71092,07 грн.

Вважає, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 01 липня 2021 року о 13 год. 15 хв. в м.Сторожинець по вул.Шевченка, керував транспортним засобом марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2 та при виїзді на перехрестя з вулицею Чернівецька, не надав перевагу в русі автомобілю «Citroen C5», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з правого боку по вул. Чернівецькій та скоїв з ним зіткнення. Вину відповідача ОСОБА_1 у вчиненні даної ДТП встановлено постановою Сторожинецького районного суду від 10.08.2021 року.

Автомобіль марки «Citroen C5», номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_2 .

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen C5», номерний знак НОМЕР_1 відповідно до п. 1.3 висновку судового експерта №64/21 складеного 29 липня 2021 року становить 142 279,65 грн.

Розмір франшизи відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР- 204062341 складає 2 600,00 грн., страхова сума на одного потерпілого 130 000 грн.

Сума страхового відшкодування, яка складає 71 092,07 грн перерахована позивачу відповідачем ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп" 27.08.2021 року згідно виписки від 30.08.2021 року по картковому рахунку позивача.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо транспортної пригоди становить 76 692,07 грн.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи предмет позову, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами, у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ДТП відбулось з вини відповідача ОСОБА_1 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Сторожинецького районного суду від 10.08.2021 року. Прямі збитки завдані позивачу внаслідок ДТП не відшкодовані в повному обсязі, зокрема в розмірі 73 187, 58 грн (144 279,65 71 092,07=73 187,58 грн), тому їх слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст.1192 Цивільного кодексу України, - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Отже, страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика.

Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

За правилами абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно роз`яснень, сформульованих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 14 постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

За приписами п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до п.34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники та можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою на виплату, яку було прийнято ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та позивач погодився на виплату 71 092,07 грн страхового відшкодування, отже, відповідно до вимог ст.36 Закону, страховик погодив з потерпілим суму страхового відшкодування.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen C5», номерний знак НОМЕР_1 відповідно до п. 1.3 висновку судового експерта №64/21 складеного 29 липня 2021 року становить 142 279,65 грн.

Розмір франшизи відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР- 204062341 складає 2 600,00 грн, страхова сума на одного потерпілого 130 000 грн. Сума страхового відшкодування, яка складає 71 092,07 грн перерахована позивачу відповідачем ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп" 27.08.2021 року згідно виписки від 30.08.2021 року по картковому рахунку позивача.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо транспортної пригоди становить 76 692,07 грн.

В п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, різниця між фактично виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля повинна стягуватись з винної у ДТП особи, що відповідатиме принципу повного відшкодування шкоди, який передбачено ст.ст.1166, 1188, 1194 ЦК України.

Судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначено, що прямі збитки завдані позивачу внаслідок ДТП не відшкодовані в повному обсязі, зокрема в розмірі 73 187, 58 грн. (144 279,65 71 092,07=73 187,58 грн.), тому з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню збитки в сумі 73 187,58 грн.

Враховуючи, що в позові позивач просив стягнути з відповідача 72 187, 58 грн, саме ця сума і була стягнута судом.

Посилання апелянта на те, що розмір заявленої до стягнення майнової шкоди не перевищує страховий ліміт відповідальності страхової компанії, а тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування є неприпустимим, колегія суддів відхиляє, оскільки заява на виплату страхового відшкодування підписана позивачем особисто, без будь-яких застережень, він погодився із розміром відшкодування страховою компанією. Однак, законом передбачено обов`язок страхової компанії відшкодувати потерпілій особі вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що не є тотожним розміру втрати товарної вартості цього автомобіля, які мають бути відшкодовані особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок експерта, як доказ у справі, є належним та допустим, відповідачем не спростований.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на винну особу має бути покладено обов`язок зі сплати різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому, і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, не зважаючи на те, що виплачене страхове вішкодування менше за розмір страхового ліміту.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та не можуть бути підставами для скасування судового рішення і задоволення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак