Справа № 472/442/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "Ідея Банк", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що в травні 2023 року в Єдиному порталі державних послуг «Дія» Перцович Людмилою Михайлівною було виявлено інформацію про блокування її карткового рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим вона звернулася до Веселинівського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (нині Перший відділ ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де було з`ясовано Постановою від 09.06.2020 року державним виконавцем Килевник С.В. на підставі Виконавчого напису № 587, вчиненого 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., відкрито виконавче провадження № 62283159 та Постановою від 10.06.2020 року накладено арешт на кошти боржника.

Із вказаних постанов та виконавчого напису позивачу стало відомо, що 21.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено Виконавчий напис № 587 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 21756,05 грн..

У даному випадку ніяких правовідносин з АТ «Ідея Банк» у позивача не було, ніяких договорів з відповідачем вона не укладала, а тому ніякої заборгованості у неї перед відповідачем немає.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості.

Таким чином позивач, вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а нотаріус при вчиненні такого виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником. Просить суд визнати виконавчий напис № 587 від 21 квітня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 21756,05 гривні на підставі Угоди № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 року за період з 08.08.2019 року по 10.03.2020 року, - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 31 травня 2023 року провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання. За клопотанням представника позивача витребувано: від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича копії документів та матеріалів, на підставі яких вчинявся Виконавчий напис № 587 від 21.04.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості в розмірі 21 756,05 грн.; від Акціонерного товариства "Ідея Банк" копії документів та матеріалів, які було спрямовано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича для вчинення виконавчого напису № 587 від 21.04.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 21 756,05 грн., та від Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії документів та матеріалів, які було спрямовано Акціонерним товариством "Ідея Банк" для відкриття виконавчого провадження № 62283159 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 21 756,05 грн.

30 червня 2023 року до суду від представника відповідача АТ «Ідея Банк» Євгенії Михашула надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 08.08.2018 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк», та ОСОБА_1 було укладено Угоду № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, відповідно до п. 2 якої Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard.

Пунктами 3.1, 3.2 Кредитного договору встановлено, що максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 10000,00. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії здійснюється Банком в межах встановленою Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24,00 % річних. АТ «Ідея Банк» належним чином виконано обов`язки згідно з Кредитним договором З іншої сторони, ОСОБА_1 , як Позичальник, власних зобов`язань не виконувала, внаслідок чого станом на 10.03.2020 року у неї утворилася заборгованість за таким Кредитним договором у розмірі 19856,05, з яких: основний борг 10087,45 грн.; прострочений борг 1807,86 грн., прострочені проценти 6099,25 грн.; строкові проценти 711,49 грн.; інші штрафні санкції -1150 грн. У зв`язку з цим на адресу Боржника Кредитором було надіслано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок заборгованості, які були залишені нею без задоволення.

Позивач жодним чином не висловила заперечень щодо змісту надісланої вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань. Викладене свідчить про те, що Позивач погодилася з вимогами АТ «Ідея Банк», проте на теперішній час намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Станом на день вчинення Приватним нотаріусом Виконавчого напису чи раніше позивачем не було вчинення жодних дій з метою оскарження сум заборгованості в судовому/позасудовому порядку. Ознака безспірності грошового зобов`язання, щодо якого вчинено Виконавчий напис, повинна була встановлюватись власне на момент його вчинення. Будь-які спори щодо розміру та правильності нарахування грошової суми, що стягуються на підставі Виконавчого напису, після вчинення нотаріусом такого, не можуть бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 04.08.2021 року у справі № 465/7042/19, де зазначено: «відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й крім того, бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем». Просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.09.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 19.10.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою місцезнаходження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судові засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак конверти з повістками повернулись до суду з відмітками "адресат відсутній".

Представник третьої особи Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 28.06.2023 року державним виконавцем Килевник Сніжаною до суду було направленокопію виконавчого провадження № 62283159 та 29.06.2023 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 587, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість на підставі Угоди № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 за період з 08.08.2019 року по 10.03.2020 рокуу розмірі 21 756 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень 05 (п`ять) копійок на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (місцезнаходження юридичної особи: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 19390819, МФО 336310, р/р UA1674252) (а.с. 12).

Постановою державного виконавця Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Килевник С.В. від 09.06.2020 року ВП № 62283159 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа, а саме, виконавчого напису № 587 виданого 21.04.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів у розмірі 21 756 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень 05 (п`ять) копійок.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є Угода № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 рокуукладена між ПАТ «Ідея Банк» правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

На підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року №622 Перелік документів доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включений п. 2 в редакції: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5).

При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та положень ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованості взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2019 року (справа № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19), в постанові від 15 січня 2020 року (справа № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19), в постанові від 02 липня 2019 року (справі № 916/3006/17, провадження №12-278гс18).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягувач Акціонерне товариство "Ідея Банк" надав нотаріусу всі документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не надав матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису АТ "Ідея Банк" до заяви були долучені не всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання, та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання.

Як вбачається з наданої до суду копії Угоди № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 року, Угода, яка подавалася нотаріусу для вчинення виконавчого напису не була нотаріально посвідчена.

Отже, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 21 756,05 гривні на підставі Угоди № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 року провадилось у безспірному порядку.

Суду відповідачем та приватним нотаріусом не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем АТ «Ідея Банк», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус, по-перше: не перевірив наявність права вимоги у стягувача до боржника; по-друге: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості; втретє: вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі сторонами доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника є спірною із часу звернення відповідача Акціонерного товариства "Ідея Банк" із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із зазначених вище підстав, а саме - з підстав порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та вчинення виконавчого напису без належної перевірки безспірності заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 133, ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Також, ухвалою суду від 31.05.2023 року було застосовано заходи забезпечення позову, а саме: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 587 від 21 квітня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 21 756,05 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зважаючи на те, що суд повністю задовольнив позовні вимоги та визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, то за таких обставин потреба в застосуванні заходів забезпечення позову відпала, а тому їх слід скасувати після набрання рішенням суду законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 587 від 21 квітня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості у розмірі 21 756,05 гривні на підставі Угоди № С-300-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08 серпня 2018 року за період з 08.08.2019 року по 10.03.2020 року, - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Ідея Банк" (, поштовий індекс: 79008, місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, 11) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2023 року, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський