Справа № 145/1067/23
Провадження №2/145/702/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е )

"18" жовтня 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І.О.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказує, що між нею та ОСОБА_2 15 квітня 2014 року був укладений шлюб.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею.

Спору щодо поділу спільного майна у них немає.

Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони втратили взаємні почуття, взаємоповагу один до одного, у них різні погляди на життя та спосіб ведення спільного господарства.

Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_5 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду у його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).

Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), які після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 113 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 15 квітня 2014 року виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 01.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18 жовтня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.