Справа № 361/1352/20
Провадження № 2/361/150/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретарів Бас Я.В., Латчук Д.Р., Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у власність земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до відповідачів в якому просила суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення XIV сесії VII скликання Великодимерської селищної ради № 293 про передачу у власність ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1204 га в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:028:0080.

-визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером: :01:028:0080, серія та номер: 3-2544, виданий 21.08.2019 укладений на користь ОСОБА_3 .

Свій позов обгрунтувалатим, що 08 грудня 2017 року, вона - ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 1/4 частину житлового будинку, шляхом укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстровано в реєстрі за №23953.

Пунктом 1 договору передбачено, що продавець передає у власність покупця частку житлового будинку, а покупець приймає зазначене майно у власність і сплачує за нього зазначену в п.4. цього договору грошову суму.

Відповідно до пункту 2 договору, житловий будинок, 1/4 частка якого відчужується за цим договором, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок, 1/4 частка якого є предметом цього договору, складається з: А-1 -житловий будинок загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 77,1 кв.м.; Б - сарай; В - вбиральня; Г - погріб; Е - л. кухня; К - колодязь; № - огорожа.

Пунктом 5 договору передбачено, що ринкова вартість 1/4 частини житлового будинку, згідно Звіту про оцінку майна, виконаного 08.12.2017 року ТОВ ?Експертний знавець?, становить 109970 гривень 00 копійок (ідентифікатор за базою ФДМУ 2475553_08122017_4).

Станом на момент посвідчення договору співвласником будинку (власником частики) була ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером витягу 106843464, сформованого приватним нотаріусом Швець Р.О., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ - ОСОБА_5 є власником 1/4 частини житлового будинку, загальною площею: 120,5 кв.м., житловою площею: 77,1 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

21 серпня 2019 року за договором дарування частки житлового будинку, серія та номер 3-2541, виданий 21.08.2019, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області було відчужено 3/4 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь відповідача - ОСОБА_3 .

Цього ж самого дня, 21 серпня 2019 року, на користь відповідача, також було відчужено й земельну ділянку за кадастровим номером: :01:028:0080, загальною площею 0,1204 га на підставі договору дарування земельної ділянки, серія та номер: 3-2544, виданий 21.08.2019, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області

Вищезгадане підтверджується відомостями отриманими в інформаційній довідці №187006541 від 31.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Аналогічні дані містяться також і у Витягу № НВ- 019 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 жовтня 2019 року. Земельна ділянка за кадастровим номером :01:028:0080 цільовим призначенням ?для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд? перебуває у приватній власності ОСОБА_3 .

У додатку до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.10.2019 року №НВ-019 міститься кадастровий план земельної ділянки відповідно до якого описані межі, зокрема:

Від А до Б землі загального користування ( АДРЕСА_1 );

Від Б до В землі запасу комунальної власності;

Від В до Г ОСОБА_7 ;

Від Г до Д ОСОБА_5 ;

Від Д до А землі загального користування (вул. Першотравнева).

Позивач зазначила, що вона, ОСОБА_5 , як співвласник частини будинку, частки якого не виділені внатурі має право на користування земельною ділянкою, яка знаходиться під будинком та необхідну для його обслуговування, не погоджується із фактом приватизації частини земельної ділянки на іншого співвласника, якою була ОСОБА_4 і подальшим відчуженням такої за договором дарування на її сина ОСОБА_3 .

Так, рішенням XIV сесії VII скликання Великодимерської селищної ради № 293 було передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1204 га в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:028:0080.

Однак, вважає, що така приватизація є незаконною і відповідно в подальшому укладений договір дарування вказаної земельної ділянки підлягає визнанню недійсним з наступних підстав.

Як вбачається із вищезазначеної інформації ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_1 .

Домоволодіння АДРЕСА_1 між нею та відповідачем, як і між попереднім власником перебуває у спільній частковій власності проте без виділу внатурі, а отже передача у власність земельної ділянки могла бути проведена виключно за згодою та за заявою усіх співвласників, а тому вважає, що приватизація землі тільки на одного з них є прямим порушенням ст. 121 ЗК України і відповідно є незаконною.

Також, необхідно зазначити, що позивач є співвласницею не тільки житлового будинку, а і господарських будівель, частина з яких знаходиться на земельній ділянці, яка передана у приватну власність відповідачу, зокрема: сарай, що значиться в технічному паспорті під літерою Б, вбиральня - літ. В, погріб - літ. Г, кухня - літ. Е, колодязь - літ. К.

Таким чином, складається ситуація, коли позивач як співвласниця господарських будівель не має можливості без дозволу відповідача або рішення суду проходу до таких.

Із позивачем межі спірної земельної ділянки не погоджувалися, жодних повідомлень про таке позивач не отримувала. Жодних повідомлень від органу місцевого самоврядування чи суду щодо врегулювання даного питання також не було.

Враховуючи викладене вважає, що у зв`язку із переходом частини домоволодіння у власність позивача до неї перейшло і право користування земельною ділянкою, яке було закріплене за таким домоволодінням рішенням виконкому Шевченківської сільської ради депутатів трудящих від 29 травня 1974 року, а тому передача частини такої земельної ділянки без її згоди у власність іншій особі, хоч і іншому співвласнику є незаконним.

Позивач зазначила, що між нею та між попередніми власниками домоволодіння не укладались будь-які угоди щодо визначення порядку користування земельною ділянкою.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земельної ділянки, що належить відповідачу становить 0,1204 га, що в пропорціональному відношенню зважаючи на частки у спільній власності на домоволодіння (1/4 до 3/4) та загальну площу земельної ділянки, яка була відведена під домоволодіння (0,1500 га) є неспівмірними, оскільки якщо брати власності домоволодіння, то відповідачу (попередньому власникові) при приватизації мало б бути відведено 0,1125 га (про що зокрема вказано у рішенні Великодимерської селищної ради ?Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ОСОБА_4 ), а не 0,1204 га?.

У зв`язку із передачею у власність відповідачу (попередньому власнику) площею 0,1204 га, то позивачу залишається лише 0,0296 га замість 0,3750 та, що є порушенням прав позивача на земельну ділянку.

17 березня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньової Т.В. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 21 квітня 2020 року.

08 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив, в якому на його думку, позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Посилається на те, що він ОСОБА_3 , 21 серпня 2019 року за договором дарування частки житлового будинку, серія та номер 3-2541, виданий 21.08.2019 р., набув право власності на частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:028:0080, загальною площею 0,1204 га (Договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 3-2544, виданий 21.08.2019, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області).

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які були першими співвласниками цього будинку, було укладено договір конкретного користування житловим будинком, посвідчений 15.08.2012 року, ОСОБА_8 , державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-1872.

За умовами даного договору у конкретне користування та володіння ОСОБА_6 переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1- 5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі 2/3 частини огорожі -N.

В конкретне користування та володіння ОСОБА_4 переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-1-передпокій корисною площею 27,9 кв.м., 1-2 кімната житловою площею 9,6 кв.м., 1-3 кімната житловою площею 10,1 кв.м., 1-6 кімната житловою площею 21,8 кв.м., 1 7 санвузол корисною площею 4,2 кв.м., 1-8 кухня корисною площею 7,8 кв.м., 1-ї тамбур корисною площею 3,5 кв.м., та надвірні будівлі: сарай-Б, вбиральня-В, погріб-Г, л.кухня-Е, колонка-К, 1/3 частина огорожі-№.

Земля ділилася пропорційно відповідно до частки права на спадщину, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 1/4.

При укладенні Договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомив позивача про наявність договору конкретного користування житловим будинком від 15.08.2012 року та його умови, що зазначено в п.7 договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року що зареєстрований в реєстрі за №23953.

Оскільки була згода на розподіл з обох сторін (позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4 ), також у позивача на момент поділу вже була окрема адреса, окремий вхід у свою частину будинку, а майно що належить позивачу за договором конкретного користування було відокремлене шляхом відділення двох кімнат з окремим виходом (відповідно до договору конкретного користування) і відбувався поділ земельної ділянки, без порушень прав обох сторін (майно що належить позивачу розташоване на земельній ділянці яка надана їй для оформлення). Під відокремленням слід розуміти, що будинок був розділений на окремі домоволодіння шляхом: були закладені дверні отвори між позивачем та відповідачем (що можна вважати капітальною стіною), прорублений отвір між кімнатами позивача, та зроблений окремий вхід як у будинок так і окремо зроблені ворота та хвіртка, що надають можливість позивачу в одноосібному порядку користуватися своїм майном.

Розподіл земельної ділянки відбувався за згодою обох сторін в присутності Великодимерської селищної ради, позивача ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Доречно зауважити, що коли приїздила виїзна комісія з Великодимерської селищної ради стосовно варіанту поділу та погодження меж земельної ділянки, позивач була присутня і не мала жодних заперечень, а також погодилася з варіантом поділу та визначення меж в присутності членів комісії. Відповідно до цього було надане Рішення №118 Великодимерської селищної ради від 13 березня 2018 р, про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Хоча у позивача ОСОБА_5 і були неприязні відносини з відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що засвідчує Витяг з протоколу засідання узгоджувальної комісії по земельним питанням від 15.05.2018 р виданий Великодимерською селищною радою, але заперечень та невдоволень щодо розподілу земельної ділянки не було. Також одразу після виділення та приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 була змонтована огорожа, майже рік тому, що також не викликало у позивача заперечень.

Витяг з протоколу засідання узгоджувальної комісії по земельним питанням від 15.05.2018 р. виданий Великодимерською селищною радою надає можливість оформити право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без підписів суміжних користувачів в зв`язку з неприязними відносинами між вищевказаними громадянами. Позивач стверджує, що не отримувала жодного повідомлення про погодження меж, але вище зазначений витяг є підставою для цього.

Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 02 липня 2018р, Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10 серпня 2018р. містять усі необхідні підписи суміжних власників та землекористувачів.

Також позивач не надала жодних документів, які б засвідчували що та частина землі яка їй виділена (але не має технічної документації) не відповідає законним вимогам. Натомість позивачем приводяться особисті розрахунки, що не відповідають дійсності взяті з документів що втратили свою актуальність після реальних замірів точними вимірювальними приладами (GРS техніка та тахеометри) геодезиста. З роз`яснень Великодимерської селищної ради щодо ?Рішення XIV сесії VII скликання Великодимерської селищної ради № 293?, що розрахункові дані бралися з господарської книги, а в ?Рішенні №118 Великодимерської селищної ради від 13 березня 2018р, про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості? були скоректовані відповідно до реальних замірів земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зовсім не надала жодної технічної документації що б засвідчували конкретний розмір та план на її частину земельної ділянки (які б вказували на те, що порушені права), окрім права володіння та користування у частковому розмірі 1/4, що прописані в договорі купівлі-продажу. Хоча позивач і знала що їй виділено 0,0401 га, що також зазначено в документі про межу земельної ділянки за рішенням Великодимерської селищної ради (який повторно погоджувався, адже земельна організація з розробки технічної документації до якої зверталася позивач ОСОБА_5 допустила помилку), проте скрила цю інформацію від суду, а привела як доводи свої незрозумілі особисті розрахунки. Доречно зауважити що позивача зовсім не цікавить земля, адже та частина що знаходиться в її користуванні не доглядається. Натомість позивач надала всі документи на землю відповідача ОСОБА_3 .

Враховуючи все викладене відповідач вважає, що в даному позові позивач не надав достатньо правомірної інформації про порушення прав позивача шляхом виділення і приватизації земельної ділянки ОСОБА_4 , яка відбувалася виключно на законних підставах, а також не порушувалися жодні права землевласників. Також не вбачається підстав для визнання договору дарування недійсним.

14 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому на її думку, позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, які за змістом аналогічний відзиву ОСОБА_3

21 квітня 2020 року позивач подала до суду відповідь на відзиви відповідачів, в якій посилається на те, що факт наявності договору конкретного користування будинку не надає права одному співвласнику без згоди іншого приватизувати земельну ділянку при наявності домоволодіння у спільній частковій власності таких без виділення в натурі.

Необхідно відзначити, що між сторонами склався певний порядок користування домоволодінням, однак позивач із таким не погоджується, у зв`язку із чим, подала до Броварського міськрайонного суду Київської області позов про виділ частки в натурі.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № інформаційної довідки 187006541 від 31.10.2019 року вбачається, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння і адреса такого одна: АДРЕСА_1 .

Вразі ж поділу такого домоволодіння в натурі, по-перше, сторони не значилися в реєстрі як співвласники, оскільки таке припиняється, а по-друге, і адреси у сторін значилися б різні.

Таким чином, із викладеного вбачається, що сторони до цього часу є співвласниками у домоволодінні, а отже, і процедура приватизації земельної ділянки мала бути проведена за згоди усіх співвласників, зокрема ОСОБА_5 .

Слід зазначити, як це було вказано і в позовній заяві, позивач не була згодна із відповідачами стосовно приватизації земельної ділянки і варіанту такої приватизації, про що свідчить факт відсутності підпису ОСОБА_5 у будь-яких документах на приватизацію землі відповідача.

Зайвий раз про це свідчить і рішення узгоджувальної комісії по земельним питанням Великодимерської селищної ради від 15.05.2018 року, де було вирішено дозволити співвласникам ОСОБА_5 і ОСОБА_4 оформляти право власності на землю без підписів суміжних землекористувачів.

Звертає увагу, що органи місцевого самоуправління не мають права приймати рішення, які протирічать актам законодавства, що мають вищу юридичну силу, зокрема, ст. 198 ЗК України та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 N 376, а тому є нікчемними.

Крім того, як вбачається зі змісту наданих стороною відповідача актів про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 02.07.2018 року та прийомки передачі межових знаків на зберігання від 10.08.201 8 року такі не містять підпис позивачки, що в даному випадку зайвий раз свідчить про порушення процедури відведення земельної ділянки у власність відповідачці.

Стосовно тверджень відповідачів, що позивач знала, що їй виділено 0,0401 га земельної ділянки є неправдою і нічим не підтверджується. А наданий в якості доказу ?документ? про межу земельної ділянки, то слід відзначити, що по-перше, зі змісту такого не зрозуміла адреса земельної ділянки, яка на ньому зображена, ким він складений, коли, частиною якої документації він є і взагалі навіть його назва, а тому вважає, вказаний доказ є неналежним та недостовірним, а отже таким, що не може бути прийнятим судом до уваги при прийнятті рішення.

На підставі викладеного, вважає, що доводи та аргументи відповідача є необгрунтованими та бездоказовими.

27 травня 2020 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення на відповідь ОСОБА_5 , в яких посилається на те, що дійсно, у Броварському міськрайонному суді за №361/8023/19 від 27.11.19р. суддя Сердинський В.С., перебуває відкрите провадження про виділ в натурі в окреме домоволодіння 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в якому відповідач має частку в 3/4. А також вказує в даній справі на грубі порушення позивачем, щодо незаконної перебудови та реконструкції житлового будинку, без будь-яких дозвільних документів на вчинення цих дій. Зокрема й про виділ та відокремлення частки майна позивача, яка закріплена договором конкретного користування, в окреме домоволодіння, з відповідною перебудовою житлового будинку, облаштування окремого входу до будинку та встановлення воріт та хвіртки шляхом пошкодження несучої конструкції будинку та огорожі (тобто пошкодження майна що перебуває у спільній частковій власності). З приводу цих порушень відповідачем було подане звернення до ДАБІ від 26.02.20 року. Наразі вживаються організаційні заходи, щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства.

Також відповідач зазначає, що ці перебудови позивач виконала одразу після укладення договору купівлі-продажу з попереднім співвласником ОСОБА_6 . Але від початку, позивач виявляла бажання добровільно узаконити дані перебудови та реконструкції, не мала заперечень щодо договору конкретного користування та мала бажання без допомоги суду, за погодженням сторін, виділити внатурі та оформити свою частину домоволодіння, з відповідною частиною земельної ділянки, шляхом укладання відповідного договору.

Була домовленість, розділити та оформити земельну ділянку відповідно до часткового співвідношення, відповідачу 3/4, а позивачці 1/4 за згодою обох сторін, звернувшись до Великодимерської селищної ради.

Позивач не заперечує, що в присутності виїзної комісії Великодимерської селищної ради вона була присутня, оскільки ініціатором даної виїзної комісії була саме позивач. Відтак, на момент приїзду виїзної комісії були вже проведені обміри ділянки за проханням позивачки, а відповідач лише дізнався про те від даної комісії в момент розгляду варіантів поділу, запропонованих йому, та погодився з одним із варіантів, позивачка також погодилися з даним варіантом поділу. Але, з доводів позивача виходить, що вона забезпечила обміри земельної ділянки (оскільки у неї був необмежений доступ до всієї земельної ділянки, а на момент проведення обміру з його сторони нікого не було вдома, тому що вони не знали, відповідно обмір відбувався за її присутності), запросила виїзну комісію, для того, щоб заперечити можливість виділити відповідачу земельну ділянку.

Відповідач зазначає, що одразу після приватизації в 2018 р. земельної ділянки ОСОБА_4 , за його участі була змонтована огорожа, що розмежовує дану земельну ділянку з ділянкою, яку було виділено для оформлення та приватизації позивачу. Факт даної огорожі також не викликав у позивача нерозуміння та невдоволення (адже дана огорожа не тільки на папері засвідчувала межі та приналежність, а також факт приватизації), тому що позивач була згідна з таким розподілом. Але, після двох років з моменту надання згоди на даний розподіл, позивач раптово змінила своє рішення.

Що стосується відповіді позивача, про те, що вона не знала, що їй виділено 0,0401 га, то це лише засвідчує той факт, що позивач не зацікавлена у наданні в якості доказу правдивих документів; адже у іншому випадку, вона могла б звернутися до Великодимерської селищної ради за роз`ясненнями, щодо розміру належної їй земельної ділянки. Замість того, позивач у позовній заяві приводить свої особисті розрахунки, не надала підтверджуючих документів таким розрахункам, які ґрунтуються лише виключно на припущеннях останньої, тому такі докази є недостатніми і такими, що не заслуговують на увагу суду.

Також, слід зазначити, що рішення узгоджувальної комісії по земельним питанням Великодимерської селищної ради від 15.05.2018року, є законним, а тому були усі підстави для приватизації земельної ділянки. Дане рішення було видане обом співвласникам, які уникали контакту між собою, в зв`язку з неприязними відносинами, які склалися через різні погляди та непорозуміння щодо норм етикету і моралі, а також особистих переконань, що жодним чином не впливало на позицією співвласників (адже була згода обох сторін), щодо розподілу земельної ділянки.

Відпвоідач доводить до відома суду, що земельна ділянка, яка призначена для виділення і оформлення позивачці, знаходиться в недоглянутому стані, тому що позивач нею не користується. На відміну, земельна ділянка, яка перебуває у приватній власності відповідача, знаходиться у постійному користуванні, обробляється та доглядається, зокрема і ним з 2000 року (з моменту переїзду до будинку, що розташований на даній земельній ділянці).

Також є незрозумілим, в чому позивач була не згодна із відповідачами стосовно приватизації земельної ділянки і варіанту такої приватизації, що зазначено у відповіді, адже погодження на приватизацію надає відповідний державний орган. Суміжний землекористувач не наділений такими повноваженнями, щоб заперечувати про виділ земельної ділянки відповідачу 3/4 тобто 0,1204 га, відповідно позивачці 0,0401 га, адже це порушення законних прав відповідача. В договору купівлі-продажу чітко зазначено, що земельна ділянка не приватизована, та не набула ознак об`єкта права власності, а знаходилася лише в користуванні , отже не була у спільній частковій власності позивачки, а була у спільному користуванні відповідно до часткового співвідношення, та перебувала у власності селищної громади.

Підсумовуючи вищезазначене, зі своєї сторони як відповідача, відпвоідач вказує на те, що він не порушив жодної норми законодавства, усі дії здійснювалися виключно на підставі до вимог чинного законодавства, та дотриманням усіх прав щодо розміру часток попередніх співвласників. Також здійснив усі необхідні витрати, що передбачають оформлення та приватизацію земельної ділянки, а також щодо оформлення договорів дарування. При посвідченні договору дарування, нотаріус перевірив відсутність обтяжень на частину житлового будинку разом з приватизованою земельною ділянкою, і у відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були усі правові підстави для укладання договору дарування житлового будинку та приналежної земельної ділянки. Тому відповідно до 41 статті Конституції України, договір дарування 3/4 частини будинку що засвідчений нотаріально, істотною умовою якого є розмір та кадастровий номер земельної ділянки, а також договір дарування земельної ділянки, що є складною річчю та одним цілим з частиною будинку згідно до ст. 188 ЦК України, не містять правопорушення, є правомірними та дійсними, а отже підстав для визнання даного договору недійсним немає.

09 червня 2020 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позову.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, заявлелені в межах цивільної справи № 361/1352/20 вважає безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом виходячи з наступних обставин.

У відповідності до п. 7 договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 23953, продавець будинку - ОСОБА_6 повідомив покупця будинку - ОСОБА_5 , про ту обставину, що між ним та іншим співвласником житлового будинку, був укладений договір конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 3-1872, відповідно до якого в конкретне користування та володіння продавця будинку перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1-5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі: 2/3 частини огорожі - №.

З наведеного вище вбачається, що за договором купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 23953, у володіння та користування ОСОБА_5 не переходили прибудинкові господарські будівлі, а саме: сарай (літ. Б); вбиральня (літ. В); погріб (літ. Г); кухня (літ. Е) та колодязь літ. К), а відповідно доводи позивача про порушення з боку ОСОБА_3 її права на володіння та користування вказаними вище господарськими будівлями носять безпідставний та надуманий характер.

Право власності або користування земельною ділянкою з боку позивача ОСОБА_5 на даний період часу належним чином не оформлено, а відповідно остання не являється у розумінні положень п.п. 2.8, 3.12 Інструкції суміжним власником (користувачем) щодо земельної ділянки площею 0,1204 га за кадастровим номером: :01:028:0080, переданої у власність ОСОБА_4 згідно рішення XIV сесії VII скликання Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 25 вересня 2018 року за № 293, а відповідно наявність підпису позивача, яким засвідчується обставина відсутності з її боку претензій щодо встановлених меж земельної ділянки не вимагається.

Як вбачається з технічної документації із землеустрою (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , перевіреного та внесеного до Державного земельного кадастру від 10 серпня 2018 року, за результатами обміру земельної ділянки встановлено, що фактична площа останньої становить 0,1605 га.

Відповідно, 3/4 частини земельної ділянки площею 0,1605 га становить 0,1204 га.

Вищенаведене вказує на передачу органом місцевого самоврядування земельної ділянки за кадастровим номером :01:028:0080 площею 0,1204 у власність ОСОБА_4 , з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 ЗК України щодо відповідності розміру площі земельної ділянки яка передається у власність особи, частці у праві власності останньої на житловий будинок (приміщення, споруду).

Наведене вище вказує на безпідставний та надуманий характер доводів позивача про безпідставне збільшення розміру земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_4 згідно рішення XIV сесії VII скликання Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 25 вересня 2018 року за № 293.

Згідно договору конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1872 у володінні та користуванні позивача ОСОБА_5 перебувають приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1-5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі: 2/3 частини огорожі - №.

Зазначена вище обставина була врахована землевпорядною організацією під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,1204 за кадастровим номером :01:028:0080, що передавалась у власність ОСОБА_4 , зокрема в частині формування конфігурації земельної ділянки, яка б відповідала частці житлового будинку, перебуває у володіння та користування позивача ОСОБА_5 відповідно до договору конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року.

В той же час, земельна ділянка фактичною площею 0,0401 га, розмір якої є пропорційним 1/4 частині земельної ділянки площею 0,1605 га та одночасно відповідає частці ОСОБА_5 у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 і прилягає до зазначеної частини житлового будинку, на даний період часу являється неприватизованою, та перебуває у власності територіальної громади селища.

Будь-які обставини організаційно-правового характеру, які б являлися об`єктивною перешкоду щодо здійснення позивачем ОСОБА_5 свого права на приватизацію у встановленому законодавством порядку земельної ділянки площею 0,0401 га, та яка одночасно є прилеглою до 1/4 частини житлового будинку, що перебуває у володінні та користуванні отанньої на даний період часу відсутні.

Вказані вище обставини свідчать про врахування інтересів власника частини будинку - ОСОБА_5 , під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,1204 за кадастровим номером :01:028:0080 та передачу органом місцевого самоврядування зазначеної вище земельної ділянки у власність ОСОБА_4 .

19 серпня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньової Т.В. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1178 від 08 грудня 2020 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г., у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_9 01 грудня 2020 року.

11 грудня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 березня 2021 року.

08 червня 2021 року до суду надійшло рішення за заявою ОСОБА_10 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_11 .

17 листопада 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. залучено до участі в справі правонаступника позивача ОСОБА_5 її доньку ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити, пояснення надав аналогічно викладеним у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Представник Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав до суду про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши предчставника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив виниклі правовідносини, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 грудня 2017 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 1/4 частину житлового будинку, шляхом укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстровано в реєстрі за № 23953. (а.с. 9-10)

Пунктом 1 договору передбачено, що продавець передає у власність покупця частку житлового будинку, а покупець приймає зазначене майно у власність і сплачує за нього зазначену в п.4. цього договору грошову суму.

Відповідно до пункту 2 договору, житловий будинок, 1/4 частка якого відчужується за цим договором, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок, 1/4 частка якого є предметом цього договору, складається з: А-1 -житловий будинок загальною площею 120,5 кв.м, житловою площею 77,1 кв.м.; Б - сарай; В - вбиральня; Г - погріб; Е - л. кухня; К - колодязь; № - огорожа.

Пунктом 5 договору передбачено, що ринкова вартість 1/4 частини житлового будинку, згідно Звіту про оцінку майна, виконаного 08.12.2017 року ТОВ ?Експертний знавець?, становить 109 970 гривень 00 копійок (ідентифікатор за базою ФДМУ 2475553_08122017_4).

Пункт 6 - станом на момент посвідчення договору співвласником будинку (власником частики) була ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

У відповідності до п. 7 договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 23953, продавець будинку - ОСОБА_6 повідомив покупця будинку - ОСОБА_5 , про ту обставину, що між ним та іншим співвласником житлового будинку, був укладений договір конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 3-1872, відповідно до якого у конкретне користування та володіння продавця будинку перейшли приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1-5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі: 2/3 частини огорожі - №.

21 серпня 2019 року за договором дарування частки житлового будинку, серія та номер 3-2541, виданий 21,08.2019 р., набув право власності на частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:028:0080, загальною площею 0,1204 га (Договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 3-2544, виданий 21.08.2019, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області). (а.с. 85-86, 87-88)

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір конкретного користування житловим будинком, посвідчений 15.08.2012 року, ОСОБА_8 , державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-1872.

За умовами даного договору в конкретне користування та володіння ОСОБА_6 переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1- 5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі 2/3 частини огорожі -N.

В конкретне користування та володіння ОСОБА_4 переходять приміщення житлового будинку, позначені на плані літерами: 1-1-передпокій корисною площею 27,9 кв.м., 1-2 кімната житловою площею 9,6 кв.м., 1-3 кімната житловою площею 10,1 кв.м., 1-6 кімната житловою площею 21,8 кв.м., 1 7 санвузол корисною площею 4,2 кв.м., 1-8 кухня корисною площею 7,8 кв.м., 1-ї тамбур корисною площею 3,5 кв.м., та надвірні будівлі: сарай-Б, вбиральня-В, погріб-Г, л.кухня-Е, колонка-К, 1/3 частина огорожі-№.

При укладенні Договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомив позивача про наявність договору конкретного користування житловим будинком від 15.08.2012 року та його умови, що зазначено в п.7 договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 08 грудня 2017 року що зареєстрований в реєстрі за № 23953.

Як вбачається з технічної документації із землеустрою (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , перевіреного та внесеного до Державного земельного кадастру від 10 серпня 2018 року, за результатами обміру земельної ділянки встановлено, що фактична площа останньої становить 0,1605 га.

Відповідно, 3/4 частини земельної ділянки площею 0,1605 га становить 0,1204 га.

Згідно договору конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1872 у володінні та користуванні позивача ОСОБА_5 перебувають приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , позначені на плані літерами: 1-4 кімната житловою площею 13,3 кв.м., 1-5 кімната житловою площею 22,3 кв.м., та надвірні будівлі: 2/3 частини огорожі - №.

Зазначена вище обставина була врахована землевпорядною організацією під час виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,1204 за кадастровим номером :01:028:0080, що передавалась у власність ОСОБА_4 , зокрема в частині формування конфігурації земельної ділянки, яка б відповідала частці житлового будинку, перебуває у володіння та користування позивача ОСОБА_5 відповідно до договору конкретного користування житловим будинком від 15 серпня 2008 року.

Таким чином, наданими суду доказами повністю спростовується наведена у позовній заяві обставина, що позивач є співвласницею не тільки житлового будинку, а і господарських будівель, частина з яких знаходиться на земельній ділянці, яка передана у приватну власність відповідачу, зокрема: сарай, що значиться в технічному паспорті під літерою Б, вбиральня - літ. В, погріб - літ. Г, кухня - літ. Е, колодязь - літ. К.

Як вбачається із вказаних вище договорів - сарай, що значиться в технічному паспорті під літерою Б, вбиральня - літ. В, погріб - літ. Г, кухня - літ. Е, колодязь - літ. К у власність позивачу не передавались. Із надвірних будівель йшла мова тільки про 2/3 частини огорожі - №.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № інформаційної довідки 187006541 від 31.10.2019 року вбачається, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння і адреса такого одна: АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 належить на праві спільнох часткової власності частин будинку, сарай Б, вбиральня В, погріб Г, літня кухня Е, колодязь К, огорожа N, а ОСОБА_5 частина житлового будинку.

Відповідно Рішення № 118 Великодимерської селищної ради від 13 березня 2018 р, про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встанвлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості п. 20 ОСОБА_4 площею 0,1125 га. (а.с.39-41)

Згідно Витягу з протоколу засідання узгоджувальної комісії по земельним питанням від 15.05.2018 р. виданого Великодимерською селищною радою дозволено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оформити право власності на земельну ділянку без підписів суміжних користувачів в звязку з неприязними відносинами. (а.с. 72)

Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 02 липня 2018 р., Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 10 серпня 2018 р. містять підписи суміжних власників та землекористувачів, окрім ОСОБА_5

25 вересня 2018 року рішенням № 293 XIV сесії VII скликання Затвердити виготовлену ТОВ Укргеоземпроект технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_4 . Передано безкоштовно у власність земельну ділянку ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1204 га, в АДРЕСА_1 .Встановлено, що даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:028:0080.

25 січня 2022 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва у цивільній справі № 755/5159/21 за заявою ОСОБА_2 , вимоги задоволено, встановлено факт родинних відносин, а саме ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 роки у м.Євпаторія, про те, що остання є матірю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 14 Конституції України, частини 1 статті 1 ЗК земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та застосування інших, передбачених законом способів (частина 3 статті 152 ЗК).

Згідно з статтею 16 ЦК способами захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності, в тому числі органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 55 Закону України ?Про землеустрій?, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Із наведених доводів і обгрунтувань, а також зібраних у справі доказів, суд дійшов висноку про відсутність обгрнутованих та доведених належними доказами підстав для задоволення позову в частині скасування рішення ХІV сесії VII cкликання Великодимерської селищної ради за № 293 від 25 вересня 2018 року про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,1204 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо визнання оскаржуваного договору дарування земельної ділянки від 21 серпня 2019 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори Падучак Коваль Л.Л., зареєстровано в реєстрі за № 3-2544, в цій частині заявлених вимог також слід відмовити виходячи із наступного.

В змісті позовної заяви не міститься обгрунтувань та не зазначеноь підстав із яких позивач вважає, що вказаний договір слід визнати недійсним. Містяться тільки посилання на вимоги ст. 203 та ст. 215 ЦК України. В судовому засіданні також представник позивача не навів таких обгрунтувань та не зазначив підстав.

Відповідно до ч.1 -5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Як вбачається із наданих до суду доказів, та їх правовій оцінці судом, будь які підстави для задоволення позову в цій частині вимог відсутні, стороною позивач не доведені.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76 83, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення ХІV сесії VII cкликання Великодимерської селищної ради за № 293 від 25 вересня 2018 року про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,1204 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 21 серпня 2019 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори Падучак Коваль Л.Л., зареєстровано в реєстрі за № 3-2544, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.