ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8516/23 Справа № 235/194/23 Суддя у 1-й інстанції - Клікунова А.С. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2023 року в цивільній справі номер 235/194/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування вимог заяви посилався на те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Краснолиманське» з 03.04.2018 року по 03.02.2020 року. Був звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кзпп України. ТОВ «Краснолиманське» не проводить виплати заборгованості із заробітної плати, незважаючи на вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки N134 від 25 травня 2023 року заборгованість з виплати заробітної плати складає 82269,92 грн.

Згідно статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Необхідно звернути увагу на пункт 20 постанови пленуму Верховного суду України N13 від 24 грудня 1999 року, де зазначено, що на користь працівника стягується середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Законом №2352-IX від 01 липня 2022 року було внесено редакцію в ст. 117 Кзпп України, згідно з якою підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Оскільки, згідно з статтею 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, то зобов`язання сплатити середній заробіток обмежено шестимісячним строком лише з 01 липня 2022 року, та в даному випадку строк для виплати становить до 01 січня 2023 року. До 01 липня 2022 року до внесення змін до ст. 117 Кзпп України підлягає стягненню середній заробіток повністю. А після внесення змін до ст. 117 Кзпп України такий середній заробіток обмежений 6-ти місячним строком. У період з 04.02.2020 року (наступний день після звільнення) по 01 січня 2023 року кількість робочих днів склала 728. Середньоденний заробіток становить 1110,44 грн згідно довідки N216 від 09.08.2023 року.

Тобто за період з 04.02.2020 року по 01.01.2023 року потрібно стягнути 728 х 1110,44 грн = 808400,32 грн.

Просив суд стягнути з Товариства з Обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» заборгованість по заробітній платі в сумі 82269,92 гривень та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2020 року по 01.01.2023 року в сумі 808400,32 гривень. Судовий наказ в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2023 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Сакун Віталій Анатолійович, про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовлено.

Із вказаним судовим рішенням не погодився заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2023 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Підставою для відмови у видачі судового наказу вказано, що оскільки заявник звернувся із вимогами (схожими на ті, що викладені у наказі) у порядку позовного провадження до суду, то слід відмовити у видачі судового наказу. Але суд не знає точно які вимоги викладені у позовній заяві та така підстава для відмови не передбачена ЦПК України.

Заява про видачу судового наказу відповідала вимогам ст. 161 та ст. 163 ЦПК України.

Підстави для відмови у видачу судового наказу передбачені ст.165 ЦПК України.

Суд не мав права відмовляти з підстав, які не передбачені ст. 165 ЦПК України, бо перелік підстав для відмови у видачі наказу є вичерпним та розширенню не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 233 КЗПП України працівник може звертатися до суду за стягненням належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. А тому надавати оцінку давності довідки про розмір заборгованості суд був не вправі без законного обґрунтування.

Від учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 11.08.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 2-4).

18.05.2023 року заявником ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подано позовну заяву до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (відповідно до розпорядження ВС №17/0/9-22 від 08.04.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (окремі суди Донецької, Харківської областей), територіальну підсудність справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області визначено Красногвардійському районного суду м. Дніпропетровська) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що підтверджується:

списком автопризначених справ Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, розміщеному на офіційному веб-порталі Судової влади України, єдиний унікальний номер справи 204/7492/23, дата реєстрації 18.05.2023 року (а.с. 33-33зв);

ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2023 року про прийняття до розгляду та відкриття провадження, розміщеною на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, категорія справи №204/7492/23, номер судового провадження 2/204/2342/23, дата набрання законної сили: 09.06.2023 року (а.с. 35).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2023 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Сакун Віталій Анатолійович, про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовлено (а.с. 36).

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушенням норм статей 165, 186 ЦПК України, оскільки заявником подано позовну заяву до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

18.05.2023 року заявником ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., подано позовну заяву до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Перевіряючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки доказів на підтвердження того, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі №235/189/23 подана з іншими вимогами ніж позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі №204/7492/23 матеріали справи не містять.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, зокрема постановлення оскаржуваної ухвали з порушеннями норм процесуального права, а також фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, залишити без задоволення, ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: