Справа №463/958/23
Провадження №2/463/928/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.,

представника позивача Бучківської М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про зняття заборони відчуження нерухомого майна,-

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить прийняти рішення про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , яка зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4388407, 23 січня 2007 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівського міського нотаріального округу № , внутр. №9210С3Е24F3502F812D, комментарий:201/32.

Позов мотивує тим, що на майно належне позивачу накладено арешт, зокрема наявний запис про обтяження №1871882 внесений в Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ще до 01.0.12013 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівського міського нотаріального округу, реєстраційний номер обтяження 4388407, 23.01.2007 року 1:55:08, № реєстру: , внутр. №92010С3Е24F3502F812D, коментарий:201/32. Зазначає, що таке обтяження порушує його право власності, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 20 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання.

Відповідач у встановлені в ухвалі про відкриття провадження строки відзиву на позовну заяву не скерував.

10 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду вище вказану цивільну справу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з мотивів викладених у такому та просить суд задоволити його в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи не подали. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно із ч.1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником наступного майна:

- квартира АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 26599681;

- земельна ділянка - кадастровий номер :01:005:0016, площа 0,07 га, реєстраційний номер нерухомого майна 227;

- гараж, що розташований на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 29979355.

На вказане майно позивача, як власника накладено обтяження, що підтверджується записом внесеним в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ще до 01.01.2013 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівського міського нотаріального округу, реєстраційний номер обтяження 4388407, 23.01.2007 року 11:55:08, № реєстра: , внутр. №92010С3Е24F3502F812D, коментарий:201/32.

Також відповідно до відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори від28.11.2022 року №842/01-16 вказано, що документи, на підставі яких було зареєстроване обтяження на все майно, що належить ОСОБА_1 в справах нотаріальної контори за 2007 рік відсутні, оскільки під час проведення оновлення Реєстру у 2006-2007 роках ( а саме 23.01.2007 року ) запис про арешт був перенесений із системи «Феміда» в Єдиний реєстр відчужень заборон нерухомого майна державним підприємством «Інформаційний центр» в автоматичному режим, як архівний запис та трансформувався на запис про заборону за № 4388407.

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, на даний час жодних даних щодо правової підстави накладення обтяження на майно позивача немає, жодних заперечень з приводу позовних вимог відповідачі на адресу суду не скерували, суд приходить до висновку, що подальше збереження вказаного обтяження порушує охоронювані законом майнові права позивача, а тому такі підлягають припиненню шляхом задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-283, 288, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задоволити.

Зняти заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , яка зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4388407, 23 січня 2007 року Першою львівською державною нотаріальною конторою Львівського міського нотаріального округу, № реєстру: , внутр. № №92010С3Е24F3502F812D, комментарий: 201/32.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 16 жовтня 2023 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;

Відповідач: Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Саксаганського, 6, .

Відповідач: Галицький відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: м. Львів, пр. Чорновола, 39, .

Суддя Г.Б. Жовнір