Справа № 297/306/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ДЖУГИ С.Д., СОБОСЛОЯ Г.Г.

за участю секретаря СЛИВКИ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу Громадської організації «Фізкультурно-спортивне товариство «Колос»» у справі № 297/306/22 на ухвалу Берегівського районного суду від 14 липня 2023 року, головуючий суддя Михайлишин В.М., про скасування заходів забезпечення позову Громадської організації «Фізкультурно-спортивне товариство «Колос»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

Відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв адвокат Сабов І.І., подав до Берегівського районного суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що були застосовані в справі.

Так, ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022 було задоволено клопотання позивача ГО ВФСТ «Колос» про забезпечення позову, був накладений арешт на споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102; було заборонено передавати споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на реалізацію через електронні торги, аукціони, біржі тощо.

Однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 24.05.2023 рішення Берегівського районного суду від 17.01.2023 про задоволення позову скасовано, у позові відмовлено.

За таких обставин, підстава для існування заходів забезпечення позову перестала існувати.

Посилаючись на ці обставини, на норми ст. 158 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 просив скасувати заходи забезпечення позову, що були в цій справі встановлені ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022.

Ухвалою Берегівського районного суду від 14.07.2023 клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволено, заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022, скасовано.

Приймаючи таке процесуальне рішення, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості клопотання, оскільки рішення суду про відмову в позові набрало законної сили і потреба в забезпеченні позову відпала.

Позивач ГО ВФСТ «Колос» оскаржив ухвалу суду як постановлену з порушенням норм процесуального права. Доводи скарги зводяться до того, що цивільна справа перебуває на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження, а вжиття заходів забезпечення позову на даний час не виключається і не забороняється нормами ЦПК України та є допустимим у розумінні ст. 149 ч. 2 цього Кодексу.

Відповідно до цих положень цивільного процесуального закону забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, тому суд не повинен скасовувати вжиті заходи забезпечення позову до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову відпала чи обставини змінилися таким чином, що забезпечення позову перешкоджає виконанню рішення.

Скасування заходів забезпечення позову є не обов`язком, а правом суду, оскільки відповідно до ст. 158 ч. 1 ЦПК України суд може їх скасувати з власної ініціативи чи за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідач ОСОБА_1 не навів у клопотанні мотивів щодо мети скасування заходів забезпечення позову, щодо того, яким чином забезпеченням позову обмежуються його права тощо. З клопотання не вбачається, що на стадії розгляду справи між апеляційним і касаційним провадженням зникла загроза відчуження спірного майна.

Відтак до вирішення питання про відкриття касаційного провадження скасування заходів забезпечення позову є передчасним, а в разі відмови позивачу у його вимогах відповідач не буде позбавлений права повторно клопотати про скасування заходів забезпечення позову.

Апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення:

у порядку ст. 212 ЦПК України представника позивача ГО ВФСТ «Колос» адвоката Фляшовського В.А., який апеляцію підтримав з огляду на викладені в ній доводи, а також враховуючи, що касаційне провадження в справі відкрито і спір між сторонами триває;

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сабова І.І., який скаргу не визнав і зазначив, що забезпечення позову за наявності чинного рішення суду про відмову в ньому порушує права власника як таке, тому підлягає безумовному скасуванню;

представника відповідача ТОВ «Жайворонок-Пачірта» адвоката Колотухи І.О., який апеляцію не визнав, вказуючи на відсутність підстав для забезпечення позову, в якому відмовлено,

розглянувши на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України апеляційну скаргу за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022 було забезпечено позов ГО ВФСТ «Колос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Жайворонок-Пачірта» про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і витребування майна з чужого незаконного володіння: накладено арешт на споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102; заборонено передавати споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на реалізацію через електронні торги, аукціони, біржі тощо (посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/102648228).

Рішенням Берегівського районного суду від 17.01.2023 зазначений позов було задоволено:

визнано договір іпотеки, укладений 25.12.2020 між ТОВ «Жайворонок-Пачірта» в якості іпотекодавця та ОСОБА_2 в якості іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехманом О.А., зареєстрований за № 2436, недійсним;

скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехмана О.А.:

від 25.12.2020: індексний номер 55937391, на підставі якого зареєстровано іпотеку споруди експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

від 25.12.2020 року: індексний номер 55937315, на підставі якого зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно: споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т за адресою: АДРЕСА_1 ;

витребувано із володіння ОСОБА_1 на користь ГО ВФСТ «Колос» споруду експлуатаційної свердловини термальної води № 2-т за адресою: АДРЕСА_1 ;

вирішено питання про судові витрати (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108644571).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 24.05.2023 рішення Берегівського районного суду від 17.01.2023 скасовано, у позові відмовлено (а.с. 3-16, https://reyestr.court.gov.ua/Review/111327549).

Вказівка про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022, в постанові апеляційного суду відсутня.

Забезпечення позову, яке застосовується ухвалою суду в порядку, передбаченому ст.ст. 149-159 ЦПК України, це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Зазначені обмеження діють до заміни судом виду забезпечення позову або до скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 158 ч. 1 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ст. 158 ч.ч. 9, 10 ЦПК України).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1 статті 18 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зважаючи на те, що постанова апеляційного суду про відмову в позові набрала законної сили з дня її прийняття (ст. 384 ч. 1 ЦПК України), заходи забезпечення позову, що були встановлені ухвалою Берегівського районного суду від 21.01.2022, втратили свою дію з 24.05.2023.

Однак, враховуючи відсутність прямої вказівки в постанові апеляційного суду про скасування цих заходів забезпечення позову, які як обтяження нерухомого майна підлягають державній реєстрації, що її наявність, своєю чергою, впливає на рух відповідних майнових прав, а також, що припинення такого обтяження може мати місце на підставі судового рішення та підлягає державній реєстрації, вказані вище заходи забезпечення позову за заявою учасника справи підлягають скасуванню. Слід враховувати також, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а з відмовою в позові застосовані в ньому заходи забезпечення позову перестають відповідати передбаченій меті, потреба в них перестає існувати.

Існування арешту нерухомого майна та заборони його цивільного обороту, що були застосовані в порядку забезпечення позову саме задля досягнення мети цього позову, для забезпечення реального виконання рішення, втратили своє призначення, ці обтяження не виконують функцію забезпечення виконання рішення, що набрало законної сили у справі, в якій у позові відмовлено. Натомість ці обтяження (забезпечення позову) за відмови в позові не мають правової основи, створюють правову невизначеність і безпідставно обмежують права власника майна.

Саме до цього по суті зводиться зміст позиції відповідача ОСОБА_1 щодо скасування заходів забезпечення позову як у обґрунтовано заявленому суду першої інстанції клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, так і на стадії апеляційного розгляду. Аналогічною є й позиція відповідача ТОВ «Жайворонок-Пачірта».

Міркування апелянта ГО ВФСТ «Колос» про те, що відповідач ОСОБА_1 не навів у клопотанні мотивів щодо мети скасування заходів забезпечення позову, щодо того, яким чином забезпеченням позову обмежуються його права і т.ін. безпідставні. Власник майна здійснює своє право власності на власний розсуд і в межах, установлених законом і договором, та не може бути без законних для того підстав обмежений у своєму праві, що гарантується нормами ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321 ЦК України, іншими нормами законодавства і власне не потребує додаткового підтвердження чи доказування. Звільнення власником свого майна від будь-яких обтяжень, законних підстав для яких наразі немає, є очевидною і зрозумілою метою скасування заходів забезпечення позову. Відповідач ОСОБА_1 не має обов`язку звітувати перед позивачем ГО ВФСТ «Колос» про свої наміри щодо здійснення права власності.

Для пов`язування питання про скасування заходів забезпечення позову з касаційним провадженням у справі правових підстав немає, як не можуть враховуватися в цьому контексті і твердження про наявність спору між сторонами та припущення про загрозу відчуження належного відповідачу майна.

Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2023 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ГО ВФСТ «Колос» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 24.05.2023, водночас у задоволенні клопотання ГО ВФСТ «Колос» про зупинення дії постанови апеляційного суду відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112434066).

У подальшому ухвалами від 03.08.2023 і від 21.09.2023 Верховний Суд ще двічі відмовляв ГО ВФСТ «Колос» у зупиненні дії постанови Закарпатського апеляційного суду від 24.05.2023, оскільки заявником не наводилися обґрунтовані підстави для зупинення дії постанови апеляційного суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112617055, https://reyestr.court.gov.ua/Review/113654780).

Відтак доводи апеляції не спростовують законності ухвали суду першої інстанції, тому на підставі ст. 375 ЦПК України скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Фізкультурно-спортивне товариство «Колос»» залишити без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду від 14 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 17 жовтня 2023 року.

Судді