РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

при секретарі Бочаровій М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувається поза межами приміщення суду, діючи з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Вишгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з уточненим в ході судового розгляду позовом, на обґрунтування позовних вимог вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Прізвище позивача відрізняється від написання прізвища спадкодавця, що юридично спростовує їх родинні зв`язки. Померлий перебував на обліку у відповідача. Після смерті відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії за період з 01.02.2018 року по 25.12.2020 року. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. З метою встановлення суми недоотриманої пенсії батька позивачем та нотаріусом було надіслані відповідачу запити, але надати такі відомості відповідач відмовляється, посилаючись на її відсутність у відповідності до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить суд встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 , визнати протиправним бездіяльність відповідача щодо не нарахування по особовому рахунку померлої особи - спадкодавця ОСОБА_2 пенсії за період з 01.02.2018 року по 25.12.2020 року та зобов`язати відповідача провести таке нарахування за спірний період; визнати за позивачем право власності на недоотриману за життя батьком позивача пенсію за період з 01.02.2018 року по 25.12.2020 року.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні участі не приймав, на адресу суду направив відзив на позов, в якому вказав, що представником позивача надано до управління запит щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в той час як до заяви був долучений паспорт ОСОБА_1 , тому представнику позивача було надано вичерпну відповідь щодо розголошення конфіденційної інформації та відсутності належних доказів підтвердження факту родинних відносин. Також вказано, що померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії відповідно до Закону №2262. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону №2262, якою визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , для отримання недоодержаної померлим пенсії позивач повинен був звернутися до Головного управління з відповідною заявою до 25.06.2021 року. Проте, цього не зробив, тому відсутні підстави для проведення відповідних виплат та задоволення позовних вимог. Також вказує, що відповідно до ст. 1227 ЦК України обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї спадкодавця і одержання права на виплату зазначених коштів є факт спільного проживання з ним. Суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, тому основними умовами для отримання сум недоодержаної пенсії є - проживання членів сім`ї разом із пенсіонером та відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті. Оскільки позивачем не додержано вказаних умов просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком записаний мовою оригіналу - « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.08.1990 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вуглегірськ, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.02.2021 року.

ОСОБА_1 зверталася до суду з метою встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, що підтверджується відповідним рішенням Вишгородського районного суду Київської області № 363/623/21 від 12.02.2021 року.

Експертним висновком українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/233-а від 03.03.2021 року встановлено, що написання прізвища спадкодавця ОСОБА_2 та прізвища позивача ОСОБА_1 у їх особистих документах є ідентичними, та виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях під впливом російської орфоепії.

Розглядаючи вимоги позивача щодо встановлення факту родинних відносин суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту зокрема щодо родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

За таких обставин, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її померлим батьком ОСОБА_2 як між донькою та батьком, є доведеним, а його встановлення не суперечить вимогам та законним інтересам учасників судового розгляду та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому підлягає задоволенню.

Листом ПФУ № 2800-030202-8/37354 від 03.08.2021 вказано, що кошти, які підлягали виплаті спадкоємцю ОСОБА_1 відсутні у зв`язку з пропуском терміну їх отримання на підставі ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Представнику позивача управління 11.11.2021 надало відповідь № 0500-1502-8/102230, що з 01.01.2006 ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області. Рішенням комісії управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 06.12.2017 № 11/4960, ОСОБА_2 відмовлено у призначенні (відновленні) виплати пенсії у зв`язку з скасуванням дії довідки внутрішньо перемішеної особи. Виплату пенсії припинено з 01.02.2018. ОСОБА_2 за поновленням виплати пенсії до Головного управління не звертався. Пенсійна справа закрита у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на норми статті 61 Закону № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло до органів Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Заява про нарахування та виплату недоотриманної пенсії до Головного управління не надходила. На дату смерті у ОСОБА_2 залишились суми недоотриманої пенсії, але вони не включаються до складу спадщини.

Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної адміністрації від 08.10.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 через відсутність відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

На ухвалу суду про витребування доказів, 24.02.2023 року за № 0500-0902-7/16550 відповідачем було надано роздруківку по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з січня 2018 по грудень 2018 років. Нарахована сума без індексації за кожен місяць 2018 року складає 2160,82 грн.

Також, відповідачем було надано довідку про доходи пенсіонера ОСОБА_2 за період з за період з 01.02.2018 по 25.12.2020 року, в якому зазначено розмір пенсії 0,00 грн.

З довідки № 1890/0214 від 24.12.2021 року державного нотаріуса Вишгородської районної ДНК вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа 77/2021.

Розглядаючи вимоги про визнання права власності за позивачем на недоотримані суми пенсії спадкодавця, зобов`язання відповідача провести нарахування по особовому рахунку померлої особи за спірний період суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язки (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як вбачається з преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Так, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зі змісту довідки 5 від 03.06.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса місця перебування також зазначена позивачкою у позовній заяві.

Таким чином, за відсутності будь яких інших доказів, що вказують на зворотне, суд набуває висновку, що станом на день смерті ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вуглегірськ, його донька ОСОБА_1 разом з ним не проживала, але прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, на яку позивач посилається в позовній заяві, до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Разом з тим, доказів на підтвердження у позивача права на виплати, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суду не було надано.

Таким чином, суд набуває висновку, що ОСОБА_1 , звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогою про стягнення сум недоотриманої пенсії її померлим батьком в порядку спадкування, не довела, що вона відноситься до категорії осіб, які відповідно до положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають право на отримання таких виплат, а тому, позовні вимоги в цій частині визнаються необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 березня 2021 року у справі № 243/5743/19 та в постанові від 22 травня 2023 року у справі № 629/2204/21.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ по не нарахуванню по особовому рахунку померлої особи - спадкодавця ОСОБА_2 пенсії за період з 01.02.2018 року по 25.12.2020 року суд зазначає наступне.

У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (стаття 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійному фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійного фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України.

Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення).

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Позивач заявив вимоги, які є по суті вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування по особовому рахунку спадкодавця ОСОБА_2 пенсії за спірний період.

Відповідачем за цими вимогами є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто орган, уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії батька позивача ОСОБА_1 .

Таким чином в цій частині між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу не виплати пенсії померлому батьку позивача ОСОБА_1 за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 КАС України).

Вказаний висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №757/63985/16 (провадження №14-556цс19) та постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 757/61718/17-ц (провадження №61-15930св19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Вишгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Вишгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в частині визнання бездіяльності відповідача протиправними - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог,- відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05.10.2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков