Справа № 597/1585/23
Провадження № 2/597/255/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря Фаринник Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Капустинська Наталія Петрівна, звернулася до суду з позовом до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичних фактів.

Позивач в позовній заяві просить суд:

-встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Новосілка Чортківського району Тернопільської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Винятинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05.12.2023 року);

-встановити факт, що Сертифікат на право на земельну ділянку (пай), ТР №0246932, виданий Заліщицькою РДА 12.06.1997 року на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Винятинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05.12.2023 року);

-визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с.Новосілка Чортківського району Тернопільської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), право власності на земельну ділянку (пай) загальною площею 1,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташовані на території Винятинської селищної ради Залічицького (Чортківського) району Тернопільської області та визначена у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), ТР №0246932, виданого Заліщицькою РДА 12.06.1997 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 08.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розглядати справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін.

Представник позивача адвокат Капустинська Н.П. подала до суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутності та у відсутності позивача. Позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач Заліщицька міська рада в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Із урахуванням наведеного, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов потрібно задовольнити, виходячи з таких міркувань.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Винятинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється племінницею та спадкоємицею за заповітом померлої ОСОБА_3 , що підтверджується:

-заповітом від 10.12.2023 року, посвідченим секретарем Винятинської сілької ради Заліщицького району Тернопільської області Коверчук Надією Михайлівною, про що зроблено реєстраційний запис за номером 29;

-довідкою Виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області від 24.07.2023 року №19-15/2/550.

Згідно Заповіту померла ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_6 «все своє майно де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона буде мати право за законом на день смерті».

Позивачка ОСОБА_2 до шлюбу мала прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.11.2007 року серії НОМЕР_3 . Відтак ОСОБА_2 та спадкоємниця ОСОБА_6 являється однією особою.

Відповідно до довідки, виданої Виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області від 13.07.2023 року №19-15/2/536, на день смерті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1 . На той час з нею проживала без реєстрації її племінниця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину ОСОБА_2 , оскільки проживала без реєстрації разом з померлою та вступила в управління та володіння спадковим майном після її смерті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина і до складу спадкового майна, крім іншого, увійшло право на земельну частку (пай), загальною площею 1,14 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Винятинської селищної ради Заліщицького (Чортківського) району Тернопільської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну ділянку часту (пай), серії ТР №0246932, виданого Заліщицькою районною державною адміністрацією 12.06.1997 року.

Державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідик І.О. на звернення представника ОСОБА_2 надано лист-роз`яснення за №350/02-14 від 29.04.2023 року, щодо неможливості оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

За даними Борщівської державної нотаріальної контори спадкова справа за № 119/2023 після смерті ОСОБА_3 була заведена, за заявою ОСОБА_2 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 289 від 28.04.2023 року. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Також, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_4 , виданого ОСОБА_3 , допущено помилку в написанні прізвища « ОСОБА_8 ». Так, у Свідоцтві про смерть та у заповіті зазначено ОСОБА_8 , а в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) - ОСОБА_9 .

Перешкодою в реалізації позивачки її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_3 , оскільки у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0246932 допущено помилку у прізвищі- зазаначено « ОСОБА_9 » замість вірного « ОСОБА_8 ».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Пунтком 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі потрібно враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995.

Відповідно до пунктів 2, 5 зазначеного Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Тобто, право на земельну частку (пай) має особа включена у списки на розпаювання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п. 3.1 роз`яснив, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Згідно з нормами п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Перешкодою в реалізації позивачки її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_3 , оскільки у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), серії ТР № 0246932 допущено помилку у прізвищі- зазаначено « ОСОБА_9 » замість вірного « ОСОБА_8 ».

Статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

В той же час, слід зазначити, що позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну частку (пай) не підлягають до задоволення, оскільки земельний сертифікат підтверджував лише право спадкодавця на земельну частку (пай), площа якої вираховувалась в умовних гектарах. Для набуття права власності на земельну ділянку за сертифікатом, спадкодавець мав реалізувати за життя, шляхом отримання державного акта не землю у встановленому Законом порядку, чого не було зроблено ним.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 280-284, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с.Новосілка Чортківського району Тернопільської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Винятинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05.12.2023 року).

Встановити факт, що Сертифікат на право на земельну ділянку (пай), ТР №0246932, виданий Заліщицькою РДА 12.06.1997 року на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане Винятинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05.12.2023 року).

Визнати за ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с.Новосілка Чортківського району Тернопільської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), право на земельну ділянку (пай) загальною площею 1,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташовані на території Винятинської селищної ради Заліщицького (Чортківського) району Тернопільської області та визначена у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), ТР №0246932, виданого Заліщицькою РДА 12.06.1997 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В рештій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.10.2023 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с.Новосілка, Чортківського району, Тернопільської області,РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, м.Заліщики, Чортківський район, Тернопільська область, вул. С.Бандери, буд.15-Б, код ЄДПОУ 04058396.

Суддя Ірина ТОРСЬКА