Справа № 296/4597/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" жовтня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Техносервіс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Техносервіс" звернулось до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Техносервіс" заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2018 року по 01.03.2023 рік в розмірі 11929,01 грн., а також просить стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням зборів ОСББ "Техносервіс" затверджено внесення обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території за один квадратний метр загальної площі приміщення, а відповідачі зобов`язані сплачувати щомісячні внески обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території, але свій обов`язок не виконують. Станом на момент звернення з позовом до суду за відповідачами рахується заборгованість за не сплату коштів на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

15.06.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача адвокат Соломонюк С.А. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, а також просить стягнути судові витрати. Крім того, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.74).

Від відповідачів відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 15.06.2023, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцезнаходженням майна відповідачів (а.с. 40,41,43,44,54,55,56,57).

Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 20.06.2023 та 05.09.2023 (а.с.38,39,50,51,52,53).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідачі належним чином повідомлялися про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 322 ЦК України передбачено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить.

Відповідно статті 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що послуга з управління багатоквартирним будинком є житловою послугою і включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

За правилами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням;

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком, в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Нормами частини 2 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлово приміщення або відмова від використання спільного майна, не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління, експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Нормами статтей 525,526,530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а також встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання.

Положенням статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.72), та за адресою: АДРЕСА_2 та на ім`я ОСОБА_1 (співвласник ОСОБА_2 ) відкрито особовий рахунок (а.с.15-16).

Відповідно до довідки по особовому рахунку вбачається, що станом на 01.03.2023 за відповідачами наявна заборгованість за період з 01.06.2018 по 01.03.2023 у розмірі 11929,01 грн. (а.с.15-16).

Відповідно до п.1.1 Розділу І Статуту ОСББ «Техносервіс» (далі - Статуту), затвердженого загальними зборами співвласників ОСББ «Техносервіс» , протокол №1 від 05.12.2016 року, встановлено, що ОСББ "Техносервіс" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що становить єдиний житловий комплекс.

Метою створення ОСББ «Техносервіс» відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Статуту є забезпечення, захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.

Таким чином, позивач надає послуги з утримання житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 4.2 Розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі з нарахувань до ремонтного, резервного фондів є обов`язковою для всіх співвласників відповідно до законодавства та Статуту. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають в його власності.

Згідно з п.п. 8 п. 5.2 Розділу V Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Техносервіс» від 29.09.2019 затверджено розмір щомісячних обов`язкових внесків співвласників на утримання багатоквартирного будинку з 01.12.2019 у розмірі: для 1-х поверхів 6.45 грн за 1 кв.м., для 2-9-тих поверхів 7,25 грн за 1 кв.м., що стверджується копією протоколу №12 (а.с. 6-8, 67-69).

Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Техносервіс» від 26.12.2020 затверджено кошторис на 2021 рік та піднято тариф на сплату членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території 01.02.2021 у розмірі: 7,00 грн. за 1 м. 2 для 2-9 поверхів та 6,50 грн. для перших поверхів, що стверджується копією протоколу №13 (а.с. 9-10, 70-71).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розмір внесків та платежів на утримання спільного майна - будинку по АДРЕСА_3 встановлені рішеннями загальних зборів співвласників будинку, що узгоджується зі змістом Статуту ОСББ, відповідно до норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Керуючись затвердженими тарифами, позивач здійснював нарахування за надані послуги.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не виконують свій обов`язок зі сплати внесків на утримання спільного майна, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав відповідний розрахунок, зі змісту якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території становить 11929,01 грн, яка утворилась за період з 01.06.2018 року по 01.03.2023 року (а.с.15-16).

Дослідивши матеріали справи суд беззаперечно встановив, що щомісячне нарахування вартості послуг відповідачам здійснено на підставі тарифів, які були затверджені рішенням загальних зборів, що належить до їх виключної компетенції відповідно до Статуту, а відтак суд приймає вказаний розрахунок як належний і допустимий доказ. У свою чергу тарифи не чинними не визнавались, відповідачі не надавали докази на спростування наявності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, як і не надавали докази щодо неотримання таких послуг.

Беручи до уваги викладене, дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що відповідачі, як споживачі, які фактично користуються наданими позивачем послугами, та співвласники житлового будинку, не виконують обов`язок зі сплати внесків і платежів на управління та утримання будинку, які надає позивач, внаслідок чого за період з 01.06.2018 року по 01.03.2023 року, утворилась заборгованість в розмірі 11929,01 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

Педставник позивача просить стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому в п. 2 ч.2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо)

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Проте, на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем не надано належних доказів.

Зокрема до матеріалів позову було надано копію договору про надання правової допомоги №0707 від 07.07.2021р. (а.с. 11,12), однак не було надано виконання його умов, зокрема розділу№4, а саме не надано складено акту за результатами наданої юридичної допомоги з описом обсягу такої допомоги, її вартості та платіжних документів щодо її оплати позивачем. Тому суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., оскільки вони документально не підтверджені.

На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого в розмірі 2684,00 грн. при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Техносервіс" заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (членські внески), що утворилась за період з 01.06.2018 року по 01.03.2023 року в сумі 11929,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Техносервіс" витрати зі сплати судового збору у розмірі по 1342 грн. 00 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Техносервіс», адреса: м. Житомир, вул. Кибальчича, буд.10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 16.10.2023.