Справа № 214/4366/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 вересня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: визнати право власності ОСОБА_1 на частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 у спільний сумісній власності подружжя; стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 2 681,31 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог представником позивача зазначено наступне. Його довіритель, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 червня 2018 року, про що складено актовий запис №215. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також у зв`язку із бойовими діями поблизу м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 , були вимушені виїхати на територію Республіки Польщі, де наразі вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 . За час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у власність нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Як вбачається із довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для набуття права власності на квартиру став договір купівлі-продажу від 12 січня 2021 року, посвідчений державним нотаріусом Ситнік Оксаною Олександрівною Третьої криворізької державної нотаріальної контори Криворізького районного нотаріального округу. Тобто, квартира набута подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі, проте документи оформлені виключно на чоловік. ОСОБА_3 у цілій частці. Наразі подружжя фактично припинило спільне проживання, хоча позовної заяви про розірвання шлюбу станом на момент подачі цього позову не подано. Водночас, у зв`язку із невиконанням батьківського обов`язку ОСОБА_3 щодо утримання їх спільної дитини, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. При цьому, їх сину ОСОБА_4 поставлено діагноз «Затримка психічного розвитку, загальне недорозвинення 1 рівня, моторна алалія», у зв`язку із чим дитина потребує підвищеної уваги та догляду, що підтверджується копією відповідної характеристики. Таким чином, ОСОБА_1 має побоювання, що після можливої подачі заяви про розірвання шлюб її чоловік. ОСОБА_3 , буде вживати заходів щодо відчуження вказаного нерухомого майна, оскільки воно оформлене лише за ним. Як наслідок, вони із сином можуть втратити право на єдине житло на території України. Відтак, позивачка вважає за необхідне поділити вказану квартиру у судовому порядку, оскільки, враховуючи характер її чоловіка, він не має наміру ділити її добровільно, оскільки раніше в усній формі відмовлявся це робити. Тому, позивачка звертається із цим позовом до суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми. хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи презумпцію рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, позивачка вважає, що має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної двокімнатної квартири.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подав клопотання, згідно якого просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст. 206 ЦПК України, а саме визнання представником відповідача позову, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 2 681,31 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 316, 317, 319, 328, 392 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Прасолов