Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6859/23
Номер провадження 4-с/711/49/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу адвоката Ульянова Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби, заінтересовані особи: Другий відділ державної виконавчої служби м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, -

встановив:

Адвокат Ульянов О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби, заінтересовані особи: Другий відділ державної виконавчої служби м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради.

Скаргу обґрунтовує тим, що в грудні 2009 року ОСОБА_1 дізнався про існування боргу перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за адресою АДРЕСА_1 та існування виконавчого провадження відносно нього, а також існування арешту майна.

В грудні 2009 року він погасив борг про що повідомив державного виконавця.

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. щодо укладення договору купівлі-продажу квартири і тоді йому повідомили, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження, а саме арешт нерухомого майна накладений на підставі постанови АА № 962273 від 15.10.2009 року Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ.

Він звернувся до ДВС з заявою щодо зняття арешту з нерухомого майна.

16.09. 2023 року на адресу скаржника надійшов лист про результати розгляду заяви від 06.09.2023 року № 29356/2621-47/96549, яким було роз`яснено що у Другого ВДВС відсутня можливість для зняття арешту з його майна. Під час розгляду заяви було встановлено, що на майно скаржника було накладено арешт постановою АА № 962273 від 15.10.2009 року та зареєстроване обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають відкриті та незавершені виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 є боржником.

Просить суд визнати протиправною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у не знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 . Зобов`язати посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою АА № 962273 від 15.10.2009 року Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ, реєстраційний номер обтяження: 9152380 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження 9152380.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис:

Тип обтяження: арешт нерухомого майна

Реєстраційний номер обтяження: 9152380

Зареєстровано: 15.10.2009 року 14:03:19 за № 9152380 реєстратором Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

Підстава обтяження: постанова, АА № 962273, 15.10.2009, Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ

Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1

Власник: ОСОБА_1

Обтяжувач: Придніпровський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції/

З листа Другого ВДВС від 06.09.2023 року № 29356/2621-47/96549 вбачається, що у Другого ВДВС відсутня можливість для зняття арешту з майна ОСОБА_1 .. Під час розгляду заяви було встановлено, що на майно скаржника було накладено арешт постановою АА № 962273 від 15.10.2009 року та зареєстроване обтяження, однак ідентифікувати під час виконання якого виконавчого документу накладено арешт не можливо. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебувають відкриті та незавершені виконавчі провадження в яких ОСОБА_1 є боржником.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 15.10.2009 року) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження. Арешт застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації.

Відповідно до ч. 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 15.10.2009 року) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 15.10.2009 року) у всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі. інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не згадати закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статні 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо визнано, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за цим Кодексом, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Uzan та інші проти Турції» (скарги № 19620/05, 41487/05, 17613/08 и 19316/08) від 05.03.2019 року, Європейський Суд встановив, що заявники скаржилися на тривале застосування тимчасових заходів щодо їхнього майна та відмову органів влади скасувати ці заходи протягом кількох років, навіть з урахуванням того, що заявників не було визнано винними у кримінальному провадженні або відповідачами у цивільному провадженні. Європейський Суд прийшов до висновку, що влада не змогла встановити «справедливий баланс» між захистом суспільних інтересів та вимог захисту прав заявників на повагу їх власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на мирне володіння майном).

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

За таких обставин суд приходить до висновку про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою АА № 962273 від 15.10.2009 року Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ, реєстраційний номер обтяження: 9152380 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження 9152380.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у не знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , то вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки згідно листа Другого ВДВС, у органу виконавчої служби відсутні правові підстави для самостійного скасування арешту майна.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного постановою АА № 962273 від 15.10.2009 року Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ, реєстраційний номер обтяження: 9152380 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження 9152380.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р. В. Демчик