Справа № 204/5306/23
Провадження №4-с/204/21/23
УХВАЛА

іменем України

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, де заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30 липня 2015 року в рамках виконавчого провадження №48250159.

Скарга обґрунтовується тим, що 15 лютого 2023 року використовуючи реєстр прав на нерухоме майно заявнику стало відомо про наявність обтяження №11037508 від 04 вересня 2015 року, накладеного Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ (правонаступник Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках ВП 48250159. Заявнику не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна. Після цього заявник звернувся до адвоката для отримання правової допомоги, представником були вчинені дії для збору інформації щодо виявлення правових підстав накладення обтяження в реєстрі та єдине, що було виявлене, це наявність рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року про стягнення заборгованості за кредитом на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» по справі N201/9431/13-ц. 16 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір N 014/124240/3181/73. Позичальник належним чином не міг виконувати свої зобов`язання по поверненню кредиту та 14 листопада 2013 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за Кредитним договором №014/124240/3181/73 від 16.02.2007 в сумі 95323,78 грн, яка складається з наступного: непогашена сума кредиту - 43392,64 грн, несплачені відсотки - 46931,14 грн, нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків по кредиту - 5000,00 грн. Зазначене рішення було пред`явлено до Жовтневого ВДВС та в межах виконавчого провадження №48250159 було винесено постанову про арешт майна боржника. На думку заявника в подальшому виконавче провадження було завершено внаслідок повернення виконавчого листа без виконання стягувачу. З 05 вересня 2016 року по теперішній час будь-якого повторного пред`явлення виконавчого листа на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року по справі №201/9431/13-ц не відбувалось. Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року у справі №201/9431/13-ц в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, відмовлено. З даної ухвали вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» майнових вимог до ОСОБА_1 не має, оскільки майнові права були відступлені, однак стягувачем за рішенням Красногварійського районного суду м. Дніпропетровська залишається АТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягувачем за виконавчим провадженням N48250159. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що АТ «Райффайзен банк Аваль» як стягувач за рішенням суду майнових вимог до боржника не має, у заміні стягувача судом відмовлено, а строк пред`явлення виконавчого документа сплив, обтяження №11037508 від 04 вересня 2015 року накладеного на підставі постанови про арешт від 30 лишня 2015 року в рамках ВП N48250159 є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, окрім того бездіяльність виконавчої служби на ігнорування звернень боржника через адвоката вказує на бездіяльність посадових осіб.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за даною скаргою, призначено судове засідання та витребувано у Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №48250159.

Заявник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. До початку судового засідання представник заявника Данильченко М.С. надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути скаргу за його та заявника відсутності, скаргу підтримують в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Представник заінтересованої особи АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2013, у справі №201/9431/13-ц позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффанзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффанзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за Кредитним договором №014/124240/3181/73 від 16.02.2007 в сумі 95323,78 грн, яка складається з наступного: непогашена сума кредиту 43392,64 грн, несплачені відсотки 46931,14 грн, нарахована пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків по кредиту 5000 грн, а також розподілені судові витрати (а.с.16-18).

04 вересня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у справі №201/9431/13-ц та 30 липня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевич О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48250159 (а.с.69-70).

30 липня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевич О.В. винесено постанову про арешт коштів боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №48250159, якою накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с.11-12,69-70).

07 грудня 2015 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Ясюкевич О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48250159 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено за територіальною належністю до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ) (а.с.68-70).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2021 року у справі №201/9431/13-ц в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовлено (а.с.71-72).

Вирішуючи вимоги заявника судом враховується наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 7 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (у редакції, чинній на час винесення постанови про арешт майна) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно зі статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно зі статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно зі статтею 48 цього Закону.

Відповідно до пункту 22 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки закінчення виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З урахуванням викладеного, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді зняття арешту.

Відповідно до частини першої статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Такі правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 02 червня 2023 року у справі №2н-1184/2010.

Таким чином враховуючи, що постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 30 липня 2015 року виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, тобто фактично виконавче провадження не було закінченим, у державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), були відсутні підстави для зняття накладеного арешту.

Доказів того, що виконавче провадження, як зазначає заявник у скарзі, було закінчено внаслідок повернення виконавчого листа без виконання стягувачу, суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник та його представник своїми процесуальними правами розпорядилися на власний розсуд, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів у скарзі суду не надали, жодних клопотань перед судом не заявляли та заявлені вимоги у скарзі не уточнювали.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Не дивлячись на те, що на день розгляду скарги у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не перебуває виконавче провадження №48250159, у суду відсутні підстави зобов`язувати саме даний відділ державної виконавчої служби, як просить заявник, зняти арешт з майна боржника, накладений постановою від 30 липня 2015 року в рамках виконавчого провадження №48250159.

З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених вимог, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: