Справа № 216/3610/23
провадження 2-др/216/23/23
05 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,
секретаря судового засідання Гулковського О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2023 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.10.2017 приватним нотаріусом приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №9979 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1300653,45 грн. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

02.10.2023 позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки під час складання повного тексту рішення судом в резолютивній частині рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, за виключенням судового збору за подання позовної заяви. Крім того, позивача зазначає, що його представником було надано попередній розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та таку заяву зроблено в позовній заяві. Також, позивач просив суд визнати пропуск строку для подачі про ухвалення додаткового рішення з поважної причини та поновити строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень частини 4 статті 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити, з наступних підстав та мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом задоволено позовні вимоги позивача, та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

Приймаючи до уваги, що під час ухвалення судового рішення судом розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи представник позивача, хоча і надав разом з позовною заявою копію договору про надання правової допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; обґрунтований розрахунок витрат по справі, детальний опис послуг, виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги; в якому зазначено розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10000,00 грн.

Проте, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу до суду не було надано жодного документу, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

02 жовтня 2023 року після винесення рішення по справі, позивач ОСОБА_1 подано клопотання про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 гривень.

Крім цього, під час розгляду справи по суті, позивач та представник позивача не звернувся до суду з відповідною заявою про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, що передбачено положенням ст. 246 ЦПК України.

Враховуючи викладене, оскільки не вбачається підстав, встановлених законом за наявності яких суд має ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час судового розгляду справи позивачем завчасно не заявлялися позовні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та не було подано вчасно заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 137, 141, 247, 260, 264, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у прийнятті додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ