ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2342/23 Головуючий суддя І інстанції Цвірюк Д. В.
Провадження № 22-ц/818/1542/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші процесуальні питання
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова в якому просить стягнути з державного бюджету на його користь 545012,013 грн в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої органом виконавчої влади Головним управлінням ПФУ в Харківській області.

Ухвалою судді від 24.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначеного за правилами загального позовного провадження.

Управлінням Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова було подано до суду першої інстанції клопотання, в якому відповідач просить закрити провадження у справі з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а спір між сторонами є публічно-правовим, а тому його вирішення належить до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року клопотання представника відповідача задоволено.

Провадження у цивільній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, яка передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з таким судовим рішенням не погодився, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки відповідний публічно-правовий спір між сторонами про визнання дій відповідача незаконними і зобов`язання вчинити певні дії наразі вже був вирішений Окружним адміністративним судом м. Харкова. Вказує, що саме в тій справі вирішувалось питання про начислення і суму заборгованості, а заявлені у даній справі вимоги є похідними та мають загальний цивільно-правовий характер, а тому цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Державної казначейської служби просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу залишити без зміні.

Відзив мотивовано тим, що відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить стягнути недонараховану та неотриману пенсію за період з 01.12.2019 року по листопад 2022 року з урахуванням індексу інфляції та завдану цим моральну шкоду, відповідачем є суб`єкт владних повноважень - Пенсійний фонд України, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу.

Вказано, що між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу, тому спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Однак, із зазначеним висновком суду першої інстанції погодитись не можна із таких підстав.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа, - учасник приватноправових відносин, які передбачають рівність правових статусів сторін у спірних правовідносинах. При цьому колегія суддів виходить з того, що предметна компетенції цивільного судочинства не зникає з появою у справі особи публічного права, яка у спірних правовідносинах надає приватно-правові послуги невизначеному колу осіб, що й відноситься до предмету цього спору.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, а спір має приватно-правовий характер та не віднесений до розгляду у порядку інших видів судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 5 КАС України передбачає таке право на звернення до суду та способи судового захисту:

1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У статті 5 ЦПК України наступним чином визначені способи захисту, які застосовуються судом:

1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже основним критерієм для визначення предметної юрисдикції для адміністративного судочинства, на відміну від цивільного, є забезпечення належної законної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, а зміст спору передбачає, що між сторонами відносини адміністративного підпорядкування.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року було задоволено позов ОСОБА_1 . Судом було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки №100/27148 від 08.07.2021 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області». Суд зобов`язав Головне управління ПФУ України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахування довідки №100/27148 від 08.07.2021 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного УПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Зі змісту позовної заяви у даній справі вбачається, що позивач просив суд стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України в рахунок матеріальної та моральної шкоди, завданих Пенсійним фондом України, щодо ненарахованої та неотриманої різниці у пенсії за період з 01.12.2019 до листопада 2022 року з урахуванням індексу інфляції суму у розмірі 475012,23 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції ухваливши про те, що він не має цивільно-правової компетенції у даному спорі, вказав, що відповідач у справі є суб`єктом з делегованими йому владними повноваження, а спір має публічно-правовий характер, однак всупереч вказаних норм цивільного процесуального права суд не звернув уваги, що у даному випадку предметом спору є лише вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих неправомірною бездіяльністю такого суб`єкта, що відповідно до визначених у ст. 16 ЦК України для приватно-правових спорів способів захисту є необхідно ознакою приватно-правового характеру цього спору, а тому має розглядатися у порядку цивільного судочинства. Ніяких позовних вимог публічного характеру у розумінні ст. 5 КАС України позивач у даній справі не висував.

Враховуючи те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 року у справі №520/6029/22 вирішено питання про здійснення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 , а підставами позову у цивільній справі, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції є завдані збитки (внаслідок інфляції) та моральна шкода від несвоєчасного виконання вищевказаного судового рішення, цей спір стосується захисту права позивача фізичної особи на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру, при цьому позовні вимоги заявлені без вимоги вирішити публічно-правовий спір, то такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства.

Судам у цьому контексті слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами), як похідної вимоги від визнання неправомірною бездіяльності відповідача у цьому питанні, що належать до розгляду в порядку КАС України, та стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати, що розглядається в порядку ЦПК України.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, які були сформовані з приводу належною цивільної юрисдикції для розгляду таких спорів, викладеними у п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 676/1557/16-ц (провадження № 14-197 цс 19), які суд має застосовувати за аналогічних обставин справи у даній справі відповідно до норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, доводи скарги про те, що даний спір не є публічно-правовим, та підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив згадані норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Н.П. Пилипчук.