СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/160/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування шкоди.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування шкоди.

Одночасно ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення прешту на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_2 на праві власності та на грошові кошти ФОП ОСОБА_2 , що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, в межах суми у розмірі 363 919,28 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що 10.09.2022 року укладено договір про спільну діяльність, в якому передбачалось ведення спільної діяльності та відповідач кожного місяця мав виплачувати дивіденди з реалізованої продукції, однак порушив дані умови договору та не виплачував їх протягом 12 місяців. 03.10.2023 року направлено претензію, а також повідомлено про розірвання вищенаведеного договору в односторонньому порядку з підстав порушення істотних умов договору. У змісті претензії наявне прохання перерахувати кошти на одну із банківських карток, що належить їй, однак, адекватної відповіді не було надано та зарахування коштів не було проведено. Оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів у розмірі 363 919,28 грн. і у разі задоволення позовних вимог поновлення її порушених прав та інтересів безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів. Тому застосування заходів забезпечення позову, обраних є пов`язаним із предметом позову, оскільки відсутня інформація про будь-які грошові активи, що належать відповідачу, однак, існує інформація про наявність нерухомого майна, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому невжиття такого заходу забезпечення позову, враховуючи наведені вище обставини, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення її порушених прав або інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду, та може призвести до необхідності її звернення в майбутньому з новими позовами до суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Предмет спору є розірвання договору про спільну діяльність від 10.09.2022 року та відшкодування шкоди у розмірі 363 919,28 грн.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_2 та грошові кошти ФОП ОСОБА_2 , що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, в межах суми у розмірі 363 919,28 грн.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить обгрунтування необхідності забезпечення позову щодо кожного з видів забезпечення; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, які потрібні для забезпечення позову якими є докази щодо належності банківських рахунків та квартири відповідачу.

Суд вважає, що захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року по справі №752/6255/18, де вказується, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову має бути співрозмірним із предметом спору.

Заява про забезпечення позову подана із порушенням вимог ст.151 ЦПК України, оскільки заявником не обґрунтовано доцільність вжиття кожного із заходів забезпечення позову, а також не додано доказів належності нерухомого майна на праві власності відповідачу.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування шкоди повернути заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ю.О. Твердохліб