Провадження №2/447/2/23
Справа №447/1637/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Миколаївський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Бачуна О.І.

за участі секретаря Данилів О.І.

з участю представника відповідача Бойчук В.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, Львівської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області , Дочірнього підприємства « Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.08.2016 року звернувся до суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області, Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення солідарно з відповідачів майнової шкоди у розмірі 50000 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 травня 2013 року близько 15:00 години, на автодорозі Київ-Чоп біля с.Бродки Миколаївського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля марки Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали значні технічні ушкодження. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2014року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дана пригода трапилася внаслідок неналежного утримання автодороги, що стверджується вищевказаним судовим рішенням, що набрало законної сили. У зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою позивачу було завдано майнової шкоди в сумі 50000гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подану до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідачів в свою користь 239170грн. матеріальної шкоди, з мотивів викладених у позовній заяві. Крім цього, ОСОБА_1 підтримав подану заяву про поновлення йому строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Представник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області Бойчук В.З. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та з підстав вказаних у поданому до суду письмовому запереченні просила в позові відмовити в повному обсязі. Також просила застосувати строк позовної давності.

Представник Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» проти задоволення позову заперечував та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні, просив в позові відмовити в повному обсязі. Вважає, що вимоги Позивача є незаконні, необгрунтовані та позивач пропустив термін позовної давності, оскільки з часу ДТП, яка мала місце 21 травня 2013, пройшло понад 3 роки і позивач не забезпечив проведення експертизи одразу після ДТП.

Заслухавши пояснення учасників, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких грунтується позов, суд, встановив наступні обставини справи, які мають юридичне значення для вирішення справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2013 року близько 15 год., на автодорозі «Київ-Чоп» біля с. Бродки Миколаївського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Хюндай», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2014 залишено в силі постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до матеріалів справи відсутній елемент складу правопорушення - вина щодо наслідків ДТП. Постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30 березня 1994 року закріплено обов`язок дорожньо-експлуатаційних організацій відшкодовувати збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2014 також встановлено, що відповідно до акту обстеження дорожніх умов на ділянці ДТП виявлено недоліки які сприяли вчиненню ДТП, а саме: відсутність огородження.

15 лютого 2013 року Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та ДП «Львівський облавтодор» укладено договір про надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області .

З акту обстеження дорожніх умов вбачається, що на ділянці автомобільної дороги 572 км + 950 м, 2013року у місці де відбулося зіткнення та ДТП за участю автомобілів «RЕNО DASTER» д.н. НОМЕР_1 та Хюндай Н1 д.н. НОМЕР_2 , комісією встановлені недоліки в утриманні дороги, які необхідно усунути для забезпечення безпеки дорожнього руху та які сприяли скоєнню дорожньо-транспортної пригоди (або вплинули на тяжкість її наслідків), а саме: відсутнє дорожнє огородження.

Відповідно до висновку судової дорожньо-технічної експертизи від 24 квітня 2018 року № 2251 ділянка автодороги, де сталася ДТП, за своїми техніко-експлуатаційними показниками та організацією дорожнього руху не відповідала вимогам регламентуючих документів і не забезпечувала безпеку руху транспортних засобів з дозволеною швидкістю, оскільки на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 були наявні маслянисті чи бензинові плями, а дорожнє металеве огородження на роздільній смузі перед перехрестям було зруйноване та відсутнє.

Дорожньо-експлуатаційні служби повинні були ліквідувати засміченість дорожнього покриття дороги протягом доби з моменту виявлення, а пошкоджені і відсутні елементи дорожнього огородження необхідно було замінити протягом 5 діб з моменту виявлення даних дефектів. Автомобільні дороги повинні на період їх експлуатації підтримуватися дорожньо-експлуатаційними службами у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Згідно із висновком №582 від 10 грудня 2016року судової автоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT DUSTER» р.н. НОМЕР_1 на дату проведення експертизи складає 249664,63 грн. Розмір матеріального збитку завданий ОСОБА_1 в результаті пошкодження при ДТП автомобіля «RENAULT DUSTER» р.н. НОМЕР_1 станом на 10.12.2016року приймається в розмірі , що дорівнює його ринковій вартості і складає 239170грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (див. постанову Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» ( в редакції, чинній на момент настання ДТП) передбачено, автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно із частиною третьою статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; (пункти 4-6,9,10 статті 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Судом встановлено, що у Львівської області органом державного керування автомобільними дорогами загального користування є Служба автомобільних доріг у Львівській області, на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

Крім цього, вищевказаний факт встановлений постановою Верховного Суду від 02.02.2022року у справі №447/938/14-ц, провадження №61-1705св21

Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023року перейменовано Службу автомобільних доріг у Львівській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктами 1-3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

За приписами пунктів 2, 5, 10 розділу І «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (тут і далі - в редакції, чинній на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, далі - Правила утримання), ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

У розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Правил утримання визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Контроль за дотриманням цих Правил утримання здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та Державтоінспекцією.

Відповідно до пункту 1 Положення про Укравтодор, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 439, Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вирішуючи спір щодо відшкодування майнової шкоди, суд дійшов висновку, що саме Служба автомобільних доріг у Львівській області, яку перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області має нести відповідальність за шкоду, спричинену ДТП, оскільки підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Львівській області є Служба автомобільних доріг у Львівській області, у зв`язку із цим саме вона повинна нести таку відповідальність.

Уклавши договір про надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області від 15 лютого 2013 року з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Служба автомобільних доріг у Львівській області зобов`язана була, як замовник робіт з поточного ремонту доріг у Львівській області, контролювати та перевіряти якість роботи підрядника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області (Служба автомобільних доріг у Львівській області) несе відповідальність перед учасниками дорожнього руху за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг неналежним утриманням автомобільних доріг у Львівській області.

Щодо заявленого відповідачами клопотання про застосування до позовних вимог ОСОБА_3 строку позовної давності, то таке задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №447/1637/16-ц позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП 12.08.2016року.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ДТП внаслідок якої, позивачу ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду трапилася 21.05.2013року, а тому строк звернення до суду щодо відшкодування шкоди сплив 16.07.2016року.

Крім цього, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказав, що позовна заява про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, в поштовому відділенні працівником була 14.07.2016року помилково відправлена в Миколаївський районний суд Миколаївської області, що підтверджуть відомості долучені до справи.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, початок перебігу позовної давності пов`язується також із певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності для позивача починається від дня набрання законної сили постановою суду №344/11284/13п по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Суд приходить до вказаного висновку, оскільки саме Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.01.2014 залишено в силі постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2013року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня його вина щодо наслідків ДТП. Так як винуватцем ДТП в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача, не визнано ОСОБА_1 , у нього виникло право на звернення до суду за захистом свої прав.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, а тому у задоволенні клопотання сторони відповідача про застосування строку позовної давності - слід відмовити.

Таким чином, надані стороною позивача докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення виключно із відповідача - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяної матеріальної шкоду в сумі 239170 гривень, оскільки саме такий розмір матеріального збитку завданий ОСОБА_1 в результаті пошкодження при ДТП автомобіля «RENAULT DUSTER» р.н. НОМЕР_1 станом на 10.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задоволити частково.

Стягнути із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області ( ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 239170 ( двісті тридцять дев`ять тисяч сто сімдесят) гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2023

Суддя Бачун О. І.