ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13995/23

Провадження № 22-ц/4820/1843/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/13995/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2023 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс», Товариство) зазначало, що 27 травня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «РВС Банк» було підписано Заяву-Договір № 0032135 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Підписанням цієї Заяви-Договору № 0032135 ОСОБА_1 акцептувала укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщений на сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов договору. Крім цього, з умовами договору ОСОБА_1 ознайомлена та зобов`язувалася відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.

Позивач вказує, що за умовами Заяви-Договору ОСОБА_1 надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 6153,85 грн, строком дії кредиту - 24 місяці, процентна ставка - 18 % річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. І кредитні кошти 27.05.2019 АТ «РВС БАНК» зарахував на картковий рахунок ОСОБА_1

05 березня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір відступлення права вимоги №05/03/2020-1, згідно з яким останньому, відступлено і право вимоги до ОСОБА_1 за Заявою-Договором №0032135 від 27.05.2019 на суму 11291 грн.

Товариство зазначало, що ОСОБА_1 не виконує свої кредитні зобов`язання в частині повернення коштів і, як наслідок цього, виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Паріс», як новим кредитором, що станом на 11 травня 2023 року становить 14104,76 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 6153,85 грн; заборгованості за процентами - 850,95 грн; заборгованості за комісією - 1846,20 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пенею) - 2440 грн; 3% річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року - 668,34 грн; інфляційні втрати за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року - 2145,42 грн.

У зв`язку з вищевказаним, ТОВ «ФК «Паріс», просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 14104,76 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість за кредитним договором в сумі 6153,85 грн, заборгованість за процентами 850,95 грн, заборгованість за комісією 1846,20 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 2440 грн, три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року - 668,34 грн, інфляційні втрати за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року - 2145,42 грн, а всього 14104,76 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки наявні в матеріалах справи виписки по рахунку не підписані, не містять печаток банку, не завірені співробітником банку, тому не є належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 вважає, що доданий до позовної заяви одноособовий витяг з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги не підтверджує, що саме за цим кредитним договором відбулося відступлення права вимоги. Належним доказом у вказаному випадку мав би бути сам додаток із відображенням, що саме цей кредит включений до переліку договорів по відступленню прав вимоги з печатками первісного кредитора та нового кредитора.

Також, апелянт звертає увагу суду на те, що позивачем не надано підтверджень, що саме цей договір приєднання до публічної пропозиції АТ «РБС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними. Роздруківка договору приєднання із сайту первісного кредитора не може бути належним доказом, так як це волевиявлення однієї сторони. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляду ціну договору, яка встановлена у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також відповідачка зазначала, що міськрайонним судом не враховано її посилання у відзиві на застосування наслідків спливу позовної давності.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві ТОВ «ФК «Паріс» зазначало, що вимоги апеляційної скарги вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вказує, що при подачі позовної заяви до суду були долучені належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог. Так, факти укладення Договору та надання ОСОБА_1 кредиту підтверджується наданими позивачем доказами, що не були спростовані протилежною стороною під час розгляду справи у суді першої інстанції. Посилання у апеляційній скарзі на відсутність доказів підписання кредитного договору та додатків до нього не відповідає дійсності та матеріалам справи, оскільки при подачі позовної заяви до неї були долучені Заява-Договір №0032135 від 27.05.2019 разом з Додатком № 1 та які підписані ОСОБА_1 . Товариство звертає увагу, що крім наданих розрахунків заборгованості за укладеним Договором, було надано також меморіальні ордери, що підтверджують надання відповідачці кредиту та виписки по картковим рахункам. І, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» строки позовної давності у цій справі позивачем не пропущені.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 травня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «РВС Банк» підписано Заяву-Договір № 0032135 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі- Договір № 0032135) (а.с. 15).

ОСОБА_1 підписано графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг) (додаток №1 до Заяви-Договору № 0032135 від 27.05.2019) (а.с. 16).

Зі змісту Договору № 0032135, вбачається, що ОСОБА_1 було надано споживчий кредит шляхом перерахунку на картковий рахунок коштів у сумі 6153,85 грн строком на 24 місяці з фіксованою процентною ставкою 18% річних, разовою комісією при видачі кредиту - 2,5 % від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. І 27.05.2019 ОСОБА_1 отримала платіжну картку за № НОМЕР_1 , яка відкрита згідно умов Заяви - Договору (а.с. 15).

Факт перерахування АТ «РВС Банк» грошових коштів відповідачці у розмірі 6153,85 грн на картковий рахунок підтверджується меморіальним ордером № 3331 від 27 травня 2019 на суму 6000 грн та меморіальним ордером № 3332 від 27 травня 2019 року на суму 153,85 грн (а.с. 23).

05 березня 2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 (а.с. 17-19).

Відповідно до пункту 1.2. даного Договору, право вимоги за кредитними договорами відступаються в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за кредитним договором; право вимоги суми нарахованих процентів за кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладення цього договору; процентів; сплати інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладення цього договору, тощо (а.с. 17).

05 березня 2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» підписано акт прийому-передачі прав і документів до Договору про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року (а.с. 20).

Згідно з витягу з Додатку № 1 до акту прийому-передачі прав і документів до Договору про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 Опис документів, що передаються по Договору про відступлення права вимоги (Кредитна справа по боржнику) слідує: порядковий № 457, ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , № Договору 0032135, дата договору 27.05.2019 (а.с. 21).

Відповідно до Витягу № 1 до Договору № 05/03/2020-1 про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 Реєстр договорів, права вимоги за яким відступаються та боржників за такими договорами за порядковим № 457 вбачається: сторона договору (боржник) ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , № Договору 0032135, дата договору 27.05.2019, дата закінчення Договору 27.05.2021, відсоткова ставка 18%, заборгованість загальна 8851,00 грн в т.ч. за тілом кредиту 6153,85 грн; за процентами 850,95 грн; за комісією 1846,20 грн; за пенею 2440 грн (а.с. 22).

05 грудня 2022 року Товариством на адресу ОСОБА_1 цінним листом була направлена вимога про усунення порушення кредитного зобов`язання (а.с. 37-39).

Згідно з розрахунком, наданим Товариством, станом на 11 травня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 0032135 перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 14104,76 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту 6153,85 грн; заборгованості за процентами 850,95 грн; заборгованості за комісією 1846,20 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пенею) 2440 грн; інфляційні втрати за період з березня 2020 року по лютий 2022 року - 2145,42 грн; 3% річних - 668,34 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, подані учасникам справи та їх представниками докази, а саме копії: публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; Заяви-Договору № 0032135 від 27.05.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб; графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки; договору про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05.03.2020; акту прийому-передачі прав і документів до Договору про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року; витягу з додатку № 1 до акту прийому-передачі прав і документів з описом документів, що передаються до Договору про відступлення прав вимоги; витяг з додатку № 1 до договору № 05/03/2020-1 про відступлення прав вимоги від 05 березня 2020 року реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та божників за такими договорами; меморіальний ордер № 3331 від 27 травня 2019 року; меморіальний ордер № 3332 від 27 травня 2019 року, вимоги про усунення порушення кредитного зобов`язання, виписки по особовому рахунку за період з 05.03.2020 по 05.03.2020 від 11.05.2023 (а.с. 24-30), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, адже доведено факт та розмір отримання відповідачкою кредитних коштів, розмір відсотків, комісії, пені та порядок і період їх нарахування та наявність підстав для стягнення санкцій за прострочення відповідачкою виконання зобов`язання.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, адже оскаржуване судове рішення є немотивованим, судова колегія вважає їх такими, що заслуговують на увагу, однак це процесуальне порушення не є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та не призвело до невірного вирішення справи та може бути усунуто в суді апеляційної інстанції.

Так, посилання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву та посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на недоведеність укладення між останньою та АТ «РВС Банк» кредитного договору, не погодження між ними жодних умов видачі кредиту є голослівними та спростовуються матеріалами справи, а саме: Заявою-Договором № 0032135 від 27.05.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Додатком №1 до Заяви-Договору № 0032135 від 27.05.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що підписані ОСОБА_1 .

Та відповідно до цих письмових доказів слідує, що ОСОБА_1 було надано споживчий кредит шляхом перерахунку на картковий рахунок коштів у сумі 6153,85 грн строком на 24 місяці з фіксованою процентною ставкою 18% річних, разовою комісією при видачі кредиту - 2,5 % від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту - 3% від суми наданого кредиту. І 27.05.2019 ОСОБА_1 отримала платіжну картку за № НОМЕР_1 , яка відкрита згідно умов Заяви Договору (а.с.15-16).

І доказів на спростування неналежності відповідачці підпису, що вчинений на вказаних документах від імені позичальника ОСОБА_1 в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України суду надано не було.

Щодо тверджень апеляційної скарги про відсутність доказів перерахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує доведеність факту отримання позичальницею від АТ «РВС Банк» кредитних коштів в розмірі 6153,85 грн, що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 3331 від 27 травня 2019 року на суму 6000 грн. та № 3332 від 27 травня 2019 року на суму 153,85 грн (а.с.23).

Судова колегія погоджується із аргументами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розрахунки суми заборгованості не є належними доказами на підтвердження позовних вимог, однак позивачем на підтвердження розміру кредитної заборгованості надано копії меморіальних ордерів № 3331 від 27.05.2019 та № 3332 від 27.05.2019 і копії виписок по особовому рахунку позичальниці ОСОБА_1 (а.с. 24-20), що посвідчені належним чином представником АТ «РВС Банк» і ці письмові докази є належними та достовірними доказами на підтвердження вимог щодо наявності підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6153,85 грн. І зазначене спростовує посилання апелянтки в апеляційній скарзі на те, що вказані письмові документи не є належними доказами, адже належним чином не завірені та відсутні печатки і підписи співробітників банку.

Апеляційний суд вважає помилковими твердження ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 зазначеними у відзиві на позовну заяву про те, що не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення неустойки (штрафів, пені) з посиланням на пункт 6 Розділу 1У «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» про те, що у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України по всій території України коронавірусної інфекції (COVID 19) виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, адже встановлено, що заборгованість за пенею у сумі 2440 грн, яку просить стягнути ТОВ «ФК «Паріс» з ОСОБА_1 , була нарахована АТ «РВС Банк» по Договору №00322135 до 01.03.2020, право вимоги щодо якої набув позивач на підставі договору про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 від 05.03.2020. І зазначене не спростовано ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 зазначеними у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі на нікчемність Договору №00322135 в частині нарахування комісій та плати за обслуговування кредиту є голослівними.

Так, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковими для врахування судом слідує, що відповідно до частини другої статті 8 Закону №1734-У111 до загальних їх витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця пов`язані з наданням , обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково касове обслуговування, юридичне оформлення, тощо.

Таким чином, Законом №1734-У111 безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (п. 31.17, 31.18).

Враховуючи вищезазначене, у суду першої інстанції були наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією в розмірі 1846,20 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність судового рішення в частині відсутності підстав для стягнення заборгованості за відсотками, судова колегія вважає їх безпідставними, адже умовами Договору №00322135, що укладений між позичальником ОСОБА_1 та АТ «РВС Банк» від 27.05.2019 визначено розмір відсоткової ставки 18% річних, а тому міськрайонний суд, оцінивши зібрані докази, прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам в сумі 850,95 грн.

Крім того, апеляційний констатує, що ОСОБА_1 як в апеляційній скарзі так і у відзиві на позов не заперечує щодо розрахунку самих сум кредитної заборгованості.

Посилання відповідачки у апеляційній скарзі на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, постанові Верховного Суду від 01.11.2019 у справі №910/13940/18 є помилковою, адже в цих справах і в справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини і правовідносини у зазначених справах не є подібними з правовідносинами у цій справі.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що є ідентичним аргументам, зазначеним відповідачкою в особі представника ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, про пропуск позивачем строку позовної давності, адже виходячи із строку дії Договору №00322135 (до 27 травня 2021 року) позивач, направивши до суду 05.06.2023 позовну заяву, не пропустив строк позовної давності, оскільки звернувся до суду з відповідними позовними вимогами в трьохрічний строк відповідно до статті 257 ЦК України.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені статтею 141 ЦПК України для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай