Справа № 555/1926/23
Номер провадження 2-о/555/116/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вставлення факту родинних відносин , -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проходження військової служби, в селище Кузьмине Луганської області, загинув її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звернувшись до Першого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка, було встановлено, що батьками її покійного чоловіка у свідоцтві про його народження зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно.Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає перелік осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, серед яких є батьки загиблого військовослужбовця.До Першого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вона подала свідоцтва про смерть батьків покійного чоловіка. Однак, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 відомості про померлого батька її покійного чоловіка вказані як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 відомості про померлу матір її покійного чоловіка вказані як « ОСОБА_4 ».Такі відомості в свідоцтвах про смерть не відповідають свідоцтву про народження ОСОБА_2 , де його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Висновком Березнівського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2023 № 54-33.8-05-06-63 було відмовлено у внесені змін до актових записів.Таким чином, ОСОБА_1 не може документально підтвердити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , являються батьками її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

12 вересня 2023 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник в судове засідання не з"явилася подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заяву підтримала .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проходження військової служби, в селище Кузьмине Луганської області, загинув ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник,звернувшись до Першого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка, було встановлено, що батьками її покійного чоловіка у свідоцтві про його народження зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно.

Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає перелік осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу, серед яких є батьки загиблого військовослужбовця.

До Першого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вона подала свідоцтва про смерть батьків покійного чоловіка.

Однак, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 відомості про померлого батька її покійного чоловіка вказані як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 відомості про померлу матір її покійного чоловіка вказані як « ОСОБА_4 ».

Такі відомості в свідоцтвах про смерть не відповідають свідоцтву про народження ОСОБА_2 , де його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Висновком Березнівського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2023 № 54-33.8-05-06-63 було відмовлено у внесені змін до актових записів.

Таким чином, ОСОБА_1 не може документально підтвердити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , являються батьками її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У відповідності зі статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у пункті 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , являються батьками ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мельничук Н. В.