Справа № 461/5808/19
Провадження № 6/461/301/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Сливка І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ» звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача з виконання рішення Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/5808/19 з АТ «Ідея Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «СОНАТІ».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2019 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 25.07.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір факторингу 25/07 із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № Z02.00207.003906239 від 04.05.2018 до ТОВ «ФК «СОНАТІ». Таким чином, ТОВ «ФК «СОНАТІ» є єдиним власником всіх прав вимоги за вказаним кредитним договором, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених Договором.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак у заяві просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Частиною 3 статті 442 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та долучені до такої документи, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2019 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z06.187.76916 від 05.07.2017 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 51414,06 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

25.07.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір факторингу № 25/07, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № Z06.187.76916 від 05.07.2017 перейшло до ТОВ «ФК «СОНАТІ».

Згідно до п.2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК «СОНАТІ» приймає права вимоги та їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цих Договором.

Відповідно до п.2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «СОНАТІ» за цим договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді у день укладення цього Договору та надсилається клієнтом Фактору в електронному вигляді в день укладення цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.5.1. Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «СОНАТІ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «СОНАТІ» зобов`язань, передбачених п.4.1. цього Договору.

Таким чином, АТ «Ідея Банк» вибув як кредитор із зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № Z06.187.76916 від 05.07.2017.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи із змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 260, 442 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі № 461/5808/19, виданого Галицьким районним судом м. Львова, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z06.187.76916 від 05.07.2017, з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (ідентифікаційний код 43518172, адреса: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8/127).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Р. Волоско