Єдиний унікальний номер судової справи: 487/5524/18
Номер провадження № 22-ц/812/20/23
Номер провадження № 22-ц/812/1010/23
У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за апеляційними скаргами

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року, ухвалені під головуванням судді - Кузьменка В.В. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» (надалі - АГК «Парма») та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» (надалі - ТОВ Фірма «Парма») про визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року, правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 та зобов`язання припинити певні незаконні дії,

в с т а н о в и в:

В провадженні Миколаївського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року, ухвалені по справі за позовом ОСОБА_1 до АГК «Парма» та ТОВ Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року, правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 та зобов`язання припинити певні незаконні дії.

Раніше згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2021 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до АГК «Парма» та ТОВ Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року, правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 та зобов`язання припинити певні незаконні дії, було визначено склад суду: головуючий суддя Крамаренко Т.В., суддів ОСОБА_2., Темнікова В.І.

16 серпня 2023 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, апеляційну скаргу, подану 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 на додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2023 року у цій же справі, передано на розгляд склад суду: головуючий суддя Крамаренко Т.В., суддів ОСОБА_2., Темнікова В.І.

В подальшому, суддя учасник колегії ОСОБА_2. рішенням ХІХ позачергового з`їзду суддів України обрана членом Вищої ради правосуддя та у зв`язку з чим, відповідно до наказу голови Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2023 року № 2/АГС зі змінами внесеними наказом № 3/АГС від 17січня 2023 року відряджена до Вищої ради правосуддя з 19 січня 2023 року до 12 січня 2027 року зі збереженням за нею посади судді Миколаївського апеляційного суду.

27 червня 2023 року рішенням Вищої ради правосуддя № 661/0/15-23 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Миколаївського апеляційного суду у зв`язку з поданням нею заяви про відставку.

Наказом голови Миколаївського апеляційного суду від 28 червня 2023 року № 31/КС суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Миколаївського апеляційного суду з посади судді Миколаївського апеляційного суду у зв`язку зі звільненням у відставку.

У зв`язку з чим, 04 вересня 2023 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю - учасника колегії ОСОБА_2. замінено на суддю Тищук Н.О.

Зазначений розподіл справ відбувся у відповідності до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Миколаївському апеляційному суді, затверджених Рішенням зборів суддів Миколаївського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року (зі змінами та доповненнями від 15.05.2023).

18 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід.

В обґрунтування задоволення вказаної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що Апеляційний суд ухиляється від розгляду його клопотання про витребування повної, всебічної та неупередженої інформації щодо предмета спору, а саме: від витребування документів обліку юридичної особи АГК «Парма» щодо часу та обставин придбання гаражу № НОМЕР_1 , який АГК визнало своєю власністю Рішенням(протоколом) Правління від 31.08.2015; від витребування документів обліку юридичної особи АГК «Парма» щодо передачі цього гаражу в оренду ОСОБА_1 .

Крім цього, на його думку Миколаївський апеляційний суд, так само як і Заводський районний суд м. Миколаєва, відмовляється розглядати заяву(клопотання) про забезпечення доказів від 04 (05) червня 2020р.(Т.ІІ а.с.2-25) та звільняє Голову АГК «Парма» від процесуального обов`язку надати пояснення у формі заяви свідка.

Зазначає, що бездіяльність Миколаївського апеляційного суду свідчить про його упередженість та вірогідний намір в черговий раз визнати право власності АГК « Парма» на гараж № НОМЕР_1 на підставі фальшивих - договору та квитанції від 22.08.1993р., безпідставно посилаючись як на преюдиційне Рішення від 21.07.2016 року по справі №487/1004/16, ухвалене суддею Біцюком А.В.

Зауважує, що суддя Біцюк А.В. найближчим часом надасть пояснення ВККСУ про причини неповідомлення ним в деклараціях доброчесності факту визнання ним права власності АГК «Парма» на спірний гараж на підставі очевидних для нього фальшивих (підроблених) договору та квитанції від 22.08.1993р.

Звертає увагу, що факт визнання суддями Миколаївського апеляційного суду права власності АГК на гараж на підставі договору та квитанції від 22.08.1993 р (за шість років до створення АГК в 1999р,) встановлено Фундацією де ОСОБА_3 (додається).

Факт неможливості передачі гаражу № НОМЕР_1 в оренду ОСОБА_1 , у другому півріччі 2009р (як це вказано в Рішенні Правління від 31.08.2009р) встановлено п.1 Рішення Етичної ради №73 від 01.11.2022р.(додається), в якому визнано факт володіння ОСОБА_1 гаражем АДРЕСА_1 та сплату членських внесків не пізніше 01.01.2008.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з заяви про відвід, ОСОБА_1 зокрема порушує питання про відвід всього складу Апеляційного суду, однак у колегії суддів по даній справі відсутні повноваження щодо розгляду питання про відвід всього складу суддів Миколаївського апеляційного суду, оскільки це не передбачено ЦПК України. А тому, апеляційним судом вирішується питання в частині відводу колегії суддів, визначеної автоматизованою системою розподілу судової справи для розгляду даної справи.

У відповідності до ч.1ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Підстави для відводу судді викладені в ст.36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Проаналізувавши зазначені в заяві про відвід обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підставою сумніву заявника в упередженості колегії суддів Миколаївського апеляційного суду у складі: головуючого судді Крамаренко Т.В., суддів: Темнікової Н.О., Тищук В.І. фактично є його не згода з процесуальними рішеннями, а саме не розгляд заявлених клопотань колегією суду під час розгляду його апеляційних скарг.

В той же час, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

Схожа позиція висловлена і Радою Суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року № 46 в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Будь - яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу, передбачених ст.36 ЦПК України заявник не вказав.

За таких обставин, мотиви зазначені ОСОБА_1 в заяві про відвід не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, вони не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу колегії суддів Миколаївського апеляційного суду у складі суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І., Тищук Н.О.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

Згідно ч.1, 3 та 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі судом, який розглядає справу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І., Тищук Н.О. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст ухвали складено 18 жовтня 2023 року.