Справа № 643/5411/23
Провадження № 2/643/2222/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Сєришевої О.С., представника відповідача адвоката Герасимової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом адвоката Сєришевої Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Сєришева О.С. (представник позивача), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить:

- розірвати шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач), який зареєстрований 21.01.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 13;

- стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуми для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Спільне життя позивача та відповідача не склалося через відсутність порозуміння в сімейному житті, спільних інтересів, різні погляди на життя та сімейні цінності. Примирення та збереження шлюбу є неможливим. За час шлюбу у сторін народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Відповідач обов`язок щодо утримання дітей належним чином не виконує.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 відмолено в задоволенні клопотання представника відповідача про надання строку на примирення.

Позиція учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2023 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.10.2023 зазначила, що враховуючи позицію відповідача, заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування зазначила, що відповідач не бажає розривати шлюб з позивачем.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

21.01.2012 між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . Прізвище дружини змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.07.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 462, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач є його матір`ю.

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20.03.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1282, відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач є його матір`ю.

Застосовне законодавство

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 180 СК передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ст. 141 СК батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Позиція суду

Згідно чинного законодавства України основною засадою шлюбу є вільна згода чоловіка та жінки на перебування у шлюбних відносинах. Відповідно, ключовим в даній категорії справ є наявність волевиявлення позивача на розірвання шлюбу з відповідачем.

Суд встановив, що сімейне життя позивача та відповідача не склалось, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача.

Суд не встановив обставин, які б свідчили про відсутність права пред`явити позов про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 110 СК).

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, порушувати засади його добровільності та фактично означати примушування позивача до його збереження, у зв`язку з чим може призвести до порушення права позивача на свободу та особисту недоторканність.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про розірвання шлюбу та задовольняє позов в цій частині.

Судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5 ст. 183 СК України, зокрема 1/3 частка заробітку (доходу) відповідача на двох дітей та 1/4 частка заробітку (доходу) відповідача на одну дитину, вважається безспірним і таким, що презюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зазначений висновок суду ґрунтується на тому, що аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей та 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача на одну дитину можуть бути стягнуті на підставі судового наказу, який не підлягає скасуванню. Зменшення розміру аліментів, стягнутих згідно судового наказу, можливе виключно за відповідним позовом платника аліментів. Наведені положення законодавства свідчать, що стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей та 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача на одну дитину передбачає відсутність спору про право, а для стягнення аліментів в меншому розмірі платник аліментів повинен довести наявність особливих обставин, які можуть бути підставою для задоволення позову про зменшення аліментів.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 20.06.2023, і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуми для дитини відповідного віку щомісячно.

Одночасно суд роз`яснює сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів.

Ураховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів, керуючись при цьому таким.

Виходячи з положень п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, вказаний позов має майновий характер.

Станом на час вирішення справи суд позбавлений можливості визначити ціну позову, оскільки розмір аліментів залежить від майбутніх доходів відповідача, які на даний час суду невідомі.

Мінімальний розмір судового збору за пред`явлення позовних вимог майнового характеру фізичною особою складає 1073,60 грн.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовну заяву подано в електронній формі через систему «Електронний суд».

Ураховуючи наведене, суд згідно ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в мінімальному розмірі, передбаченому для позовних вимог майнового характеру, які пред`являються в електронній формі, а саме в розмірі 858,88 грн. (1073,60 грн. х 0,8).

Також суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останньою витрати по сплаті судового збору за пред`явлення позовних вимог про розірвання шлюбу в розмірі 858,88 грн.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, якою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що вона не позбавлена права заявити клопотання про повернення надмірно сплачених сум судового збору.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»), суд надає оцінку лише тим доказам та аргументам сторін, які мають значення для предмету доказування в даній справі

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву адвоката Сєришевої Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрований 21.01.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 13 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Копію рішення направити до Салтівського відділу реєстрації актів цивільного стану м. Харкова для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуми для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 20.06.2023 і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуми для дитини відповідного віку щомісячно

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 858,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в розмірі 858,88 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.10.2023.

Суддя Д.А. Крівцов