Справа № 211/4195/23
Провадження № 2/211/2032/23
20 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність учасників процесу,
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, та просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на злісне ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем з 22.05.1989 року по 14.12.2020 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу, відповідач, жодної участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, життям дітей не цікавиться. Фактично умисно самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, що свідчить про свідоме нехтування його виконанням, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.
Ухвалою суду від 11 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання сторони повторно не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не надав.
Представник Служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в міста ради просили долучити до матеріалів справи висновок виконкому Довгинцівської районної в місті ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 .
Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про задоволення позову з таких мотивів.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 18,19).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.
Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посилається зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
Батько малолітніх, відповідач у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (відповідач у справі визнаний особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2022 справа № 211/2901/22), місце проживання якого наразі невідомо.
Згідно з інформацією відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.08.2023 № 45.1/2-5733, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Перевіркою за інформаційно-телекомунікаційною системою Навчально-наукового інституту телекомунікаційних систем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до адміністративної відповідальності не притягався та в поле зору відділення поліції №1 не потрапляв.
Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб від 18.08.2023 № 01-08/285, фахівцем із соціальної роботи було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . З`ясовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наразі перебуває за межами України та за вищезазначеною адресою знятий з реєстрації.
Відповідно до інформації управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 19.07.2023 № 13/15-89 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , державні соціальні допомоги на малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримує.
02.08.2023 в службі у справах дітей позивачка у справі надала письмове пояснення в якому зазначила, що відповідач у справі до травня 2020 року іноді приймав участь в житті дітей, а потім взагалі припинив будь-які спілкування. Тому вона була вимушена звернутись до суду про стягнення аліментів. Суд присудив на кожну дитину по 2 618 грн., які він жодного разу не сплатив.
Відповідно до довідки відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №45.1/2-6528 від 31.08.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває в розшуку з 25.07.2022, як особа неплатник аліментів.
Відповідно до висновку Довгинцівської районної в місті ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від належного виховання своїх дітей, свідомої зневаги своїми обов`язками, суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням дітей, не виявляє щодо них батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1073,60 грн..
Керуючись ст. 150, 164, 166 Сімейного кодексу України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20 жовтня 2023 року.
Суддя: Н. О. Сарат