Справа № 602/327/23
Провадження № 2/602/145/2023
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" жовтня 2023 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - Холява Л.І.,
секретар - Домчук В.І.,
розглянувши в письмовому провадженнів у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, співвідповідачки ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,-
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування АВЕ №026044, посвідченого 02 листопада 1999 року завідуючою Ланівецькою державної нотаріальної контори Доротюк Р.Р. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1712.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з вересня 1999 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 . Ще до реєстрації шлюбу вони з співвідповідачкою проживали разом на території російської федерації, оскільки вона є громадянкою росії, а позивач на той час був на заробітках в м.москва. До укладення шлюбу з співвідповідачкою вони проживали разом з її трьома малолітніми дітьми. За час спільного проживання у них народились спільні діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу в 1999 році позивач був змушений повернутись на територію Україну, дружина при спілкуванні з ним виказувала бажання проживати разом в Україні в будинку його батьків, що в с.Лопушно Кременецького (до зміни адміністративно-територіального поділу України Лановецького) району Тернопільської області.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 та троє її дітей являлись громадянами росії, а тому, як вона повідомляла, для виїзду на територію України для проживання необхідна була наявність житлового будинку в Україні. Саме тому сторони домовились про фіктивне укладення договору дарування частини будинку позивача в с.Лопушно Кременецького (до зміни адміністративно-територіального поділу України Лановецького) району Тернопільської області трьом її дітям та двом їхнім спільним дітям. В іншому випадку співвідповідачка від переїзду відмовлялась та погрожувала позивачу що припинить його спілкування з рідними дітьми.
Погодившись на такі умови, позивач 02 листопада 1999 року в м.Ланівці Тернопільської області оформив договір дарування, за яким він подарував, а ОСОБА_4 прийняла у дар на ім`я своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 належну йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області.
Після оформлення договору дарування дружина з дітьми переїхала до позивача, де вони спільно проживали до 01 грудня 1999 року, а потім забрала своїх трьох малолітніх дітей та зникла, внаслідок чого позивач звертався до Лановецького РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про її зникнення.
У жовтні 2000 року ОСОБА_4 повернулась на декілька днів та в цей час сторони домовились, що вона напише заяву про відмову від договору дарування 1/2 частини житлового будинку в с.Лопушно Кременецького (до зміни адміністративно-територіального поділу України Лановецького) району Тернопільської області. В той же період ОСОБА_4 подала заяву в орган опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про розірвання договору дарування серії АВЕ №026044 від 02 листопада 1999 року. Розглянувши подану заяву, орган опіки та піклування дав їй дозвіл від імені неповнолітніх дітей розірвати вказаний договір дарування, після чого дружина знову зникла та вже не появлялась.
05 лютого 2004 року Лановецьким районним судом Тернопільської області ОСОБА_4 визнано безвісно відсутньою та її місце перебування йому не відоме. Зі слів відповідачки йому було відомо про її намір виїхати в росію. Також немає відомостей про місце перебування її дітей від попередніх шлюбів.
На даний час позивач проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 та має намір оформити право власності на весь будинок, однак через наявність фіктивного договору дарування не має змоги цього зробити.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області Басок Н.В. в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та розгляд справи, однак від неї надійшла заява слухати справу в її відсутності, щодо рішення по справі покладається на думку суду.
Співвідповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти та приходить до наступних висновків.
Згідно копії договору дарування серія АВЕ №026044, посвідченого 02 листопада 1999 року завідуючою Ланівецької державної нотаріальної контори Доротюк Р.Р. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1712, 02 листопада 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діяла від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 було укладено договір дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області. Ця частина житлового будинку з надвірними будівлями належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Лановецькою державною нотаріальною конторою 14 квітня 1987 року по реєстру за номером 272, зареєстрованого Лановецьким районним бюро технічної інвентаризації 15 серпня 1996 року в реєстрову книгу за номером 586.
Згідно копії Технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08 серпня 1986 року начальником Лановецького районного БТІ Тернопільської області, ОСОБА_3 належить будинок в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області.
Згідно копії Висновку №16 органу опіки і піклування Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, затвердженого завідувачем відділом освіти Лановецької районної державної адміністрації 19 жовтня 2000 року, орган опіки і піклування вирішив дозволити ОСОБА_4 від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області, розірвати договір дарування АВЕ №026044 від 02 листопада 1999 року частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у с.Лопушно Лановецького району.
Згідно копії рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2004 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженку м.Рязань, визнано безвісно відсутньою.
Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16 липня 2004 року Відділом РАЦС Лановецького райуправління юстиції Тернопільської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 16 липня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №47.
Згідно копії довідки№84, виданої 16 березня 2023 року КП «Лановецьке міське БТІ», із заявою на переоформлення права власності згідно Договору дарування (АВЕ №026044) від 02 листопада 1999 року на частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального поділу України Лановецького району) Тернопільської області, ніхто не звертався.
Згідно копії листа №69/01-20, виданого 10 квітня 2023 року Службою у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області на адвокатський запит від 05 квітня 2023 року про надання інформації та копії документів щодо ОСОБА_4 та її малолітніх дітей, служба в справах дітей не є розпорядником запитуваної інформації та не володіє нею.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом не дійсним.
Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено долученими до матеріалів справи доказами наявність обставин, які вказують на свідомий намір невиконання зобов`язань за договором дарування серії АВЕ №026044 від 02 листопада 1999 року сторонами в момент його укладення, а також те, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задоволити і визнати укладений 02 листопада 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 договір дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Лопушно Лановецького району Тернопільської області, серія АВЕ № 026044, посвідчений 02 листопада 1999 року завідуючою Ланівецької державної нотаріальної контори Доротюк Р.Р. та зареєстрований в реєстрі за номером 1712 недійсним з підстав його фіктивності.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 259, 263-265 ЦПК України,ст.ст.202,203,234,717 ЦК України,суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 (мешканця: АДРЕСА_1 ) до Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області (місце знаходження: м.Ланівці вул.Незалежності,34 Кременецького району Тернопільської області), співвідповідачки ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: с.Лопушно Кременецького району Тернопільської області) про визнання недійсним договору дарування задовольнити.
Визнати договір дарування серії АВЕ № 026044 від 02 листопада 1999 року, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до умов якого ОСОБА_3 , подарував, а ОСОБА_4 , прийняла у дар на ім`я своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 належну ОСОБА_3 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Лопушно Кременецького району (до зміни адміністративно-територіального поділу України Лановецького району) Тернопільської області недійсним.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційнаскаргаподається до Тернопільського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. І. Холява