Справа № 621/2436/15-ц
Провадження № 6/621/39/23
Ухвала

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лацько А.В.,

заявник (стягувач) Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

представник заявника Андрєєв М.П.,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", боржник ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення до виконання у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

19 вересня 2023 року представник АТ КБ "ПриватБанк" Андрєєв М.П. звернувся до суду із заявою в якій просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 621/2436/15-ц про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 ; поновити строк пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 621/2436/15-ц з відповідача - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року у цивільній справі № 621/2436/15-ц позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 316 111 грн 05 к. та судового збору в сумі 4 741 грн 67 к. задоволено повністю, рішення набрало законної сили 10.03.2016.

Станом на час звернення до суд з цією заявою вказана заборгованість ОСОБА_1 не погашена, дії щодо виконання рішення суду останнім не проведено.

Згідно відповіді від Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчих документів де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконанні у відділі не перебуває.

У програмних комплексах та в архіві АТ КБ "Приватбанк" відсутні відомості про виконавчий лист № 621/2436/15-ц за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 316 111 грн 05 к. та судового збору в сумі 4 741 грн 67 к.

На підставі викладеного представник зазначає, що виконавчий лист по справі № 621/2436/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 316 111 грн 05 к. та судового збору в сумі 4 741 грн 67 к. було втрачено.

Враховуючи вищевикладене представник заявника звернувся до суду з даною заявою.

Належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суд не повідомляли, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду заяви від учасників до суду не надходило.

Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

На підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з вимогами пункту 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року по справі № 621/2436/15-ц, позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № DN81АR00270032 від 07 червня 2007 року у розмірі 316 111 грн. 05 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 4 741 грн. 67 коп. судового збору (а.с. 53-55).

Рішення набрало законної сили 10 березня 2016 року.

На виконання вказаного рішення Зміївським районним судом Харківської області на підставі заяви представника ПАТ КБ "ПриватБанк " 06.04.2016 були видані виконавчі листи під розпис (а.с. 65).

З листа в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.08.2023 наданого у відповідь на запит представника АТ КБ "ПриватБанк" Андреєєва М. від 18.07.2023 № Е.16.0.0.0/4-230718/12824 вбачається, що відповідно до даних Автоматизовано. Системи виконавчих проваджень, станом на 16.08.2023 відкритих виконавчих проваджень боржником в яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 70).

Крім того результатами моніторингу Автоматизовано системи виконавчих проваджень за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, встановлено, що виконавчі провадження, в тому числі й завершені, де боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем АТ КБ "ПривтБанк" відсутні.

Відповідно до пункту 2 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на березень 2016 року) виконавчі документи видані на виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1статті 6 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи: відповідно до статті77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Положеннями статті 78 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а, частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч зазначеним положенням Закону заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа було дійсно втрачено.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що з моменту отримання виконавчих листів по справі № 621/2436/15-ц, стягувач вчиняв будь-які дії з виконання рішення суду або пошуку вказаного виконавчого документа.

Крім того, заявником не надано і будь-яких інших належних доказів, спрямованих на отримання інформації щодо втрати вказаного виконавчого листа та здійснення будь-яких інших дій упродовж тривалого часу задля встановлення необхідних відомостей.

Таким чином, суд доходить до висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Що стосується причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, то представник заявника в заяві не посилається та не обґрунтовує поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а лише зазначає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено стягувачем, не зазначаючи обставини та причин, які перешкоджали йому звернутися з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у строки передбачені законом, при цьому просить суд поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За встановлених обставин заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку, які б були підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Несвоєчасне звернення за виконавчими листами без надання доказів про поважність причин є підставою для відмови в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та відповідно для видачі дублікату виконавчого листа.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними причинами є ті обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Варто зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) суд зазначив,що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду,однак такі повноваження не є не обмеженими. У рішенні Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що представником заявника не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що оригінал виконавчого листа було втрачено, жодного доказу на підтвердження своїх вимог в частині поновлення строків та поважності причин його пропуску, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника АТ КБ "Приватбанк" про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення до виконання

Керуючись статтями 247, 258, 260, 433, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", боржник ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення до виконання у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.10.2023.

Головуючий: