Провадження 2/193/315/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

17 жовтня 2023 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

прокурора Бровко Н.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області Шелеста Р.М., в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа: СТОВ "Гончарово", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області Шелест Р.М., діючи в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 із вимогою про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , яка є громадянкою РФ, будучи спадкоємцем земельної частки (паю), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТК № 823037, посвідченого приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. (спадкова справа № 1-2012) 20.08.2013 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:034:0008, площею 8,3688 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області.

Право власності на вказану земельну ділянку набуто ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №977049, виданого Софіївською районною державною адміністрацією 25.11.2008 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52. Приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. 20.08.2013 зареєстровано право власності на успадковану земельну ділянку за громадянкою російської федерації ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 52. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру успадкована земельна ділянка, кадастровий номер :01:034:0008 площею 8,3688 га, за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на момент звернення з даним позовом до суду громадянка російської федерації ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:034:0008 (інформаційна довідка №331174166 від 04.05.2023), а отже вказана земельна ділянка перебуває в її власності майже 10 років. Згідно з даними Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Державної міграційної служби України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідкою на тимчасове та постійне проживання в України не документувався, інформація щодо оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України відсутня, зареєстрованою або знятою з обліку не значиться (листи № 1201.3.1-9751/12.3-23 від 11.05.2023 та № 8.1-838/8-23 від 23.05.2023 відповідно).

За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч.ч.2,4 ст.145 Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Наведені обставини свідчить, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 , набувши в 2013 році спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення у власність в порядку спадкування, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконала, що є підставою для припинення її права власності на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду.

В подальшому, в ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчудження протягом року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Дніпропетровської області встановлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні відповідачем зазначеною земельною ділянкою. Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужила її, просить конфіскувати вищевказану земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на веб-сайті суду, оскільки можливість надання доручення про виручення документів та виклик відповідачки в судове засідання в порядку міжнародної правової допомоги відсутня внаслідок повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

Представник СТОВ «Гончарово», яке залучено Софіївським районним судом Дніпропетровської області, в якості третьої особи, в судове засідання не з`явився, клопотань, заяв не надав.

Зі згоди прокурора суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки, ухваливши заочне рішення.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 , яка є громадянкою Російської Федерації, в порядку спадкування, будучи спадкоємцем земельної частки (паю) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТК № 823037, посвідченого приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. (спадкова справа № 1-2012) 20.08.2013 набула права власності успадкуванням після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку кадастровий номер :01:034:0008, площею 8,3688 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2013 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 52). (а.с.29). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано громадянкою РФ ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2013, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 331174166 від 04.05.2023 року). На момент державної реєстрації права власності відповідачка ОСОБА_1 була громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта серія та номер НОМЕР_1 , виданим Боровським відділом міліції Тюменського району Тюменської області та яка проживає АДРЕСА_1 . (а.с.32-34)

Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Разом з тим, за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно пункту «е» ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

У разі невиконання вимоги щодо відчуження земельної ділянки настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із статтею 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, які сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.

Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку, яку відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення та ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 20.08.2013 по теперішній час) не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфісковані земельні ділянки за рішенням суду підлягають продажу на земельних торгах. Ціна проданих на земельних торгах земельних ділянок, за вирахуванням витрат, пов`язаних з їх продажем, виплачується їх колишньому власнику.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги керівника Криворізької східної окружної прокуратури підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачки на користь Дніпровської обласної прокуратури необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2923 (дві тисячі дев`ятсот двадцять три) гривні 30 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-13, 81, 82, 89, 133, 141, 158, 264-265, 273, 282, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області Шелеста Р.М., в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа: СТОВ "Гончарово", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації, задовольнити.

Припинити громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:034:0008, площею 8,3688 га., з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2013 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 52), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ().

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Дніпровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету - 2800) суму сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 2923 (дві тисячі дев`ятсот двадцять три) гривні 30 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 20 жовтня 2023 року.

Суддя Н.О.Кравченко