Номер провадження: 22-ц/813/8089/23
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Стахової Н.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Карташова О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеської області,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Одеської області звернулося з апеляційною скаргою безпосередньо до апеляційного суду.

Скаржник зазначає, що Головне управління Національної поліції в Одеської області копію рішення суду отримало листом - 07 вересня 2023 року, тому вважає, що апеляційну скаргу подано в строк визначений ч.2 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалене 08 серпня 2023 року. Повний текст складено 18 серпня 2023 року.

Апеляційна скарга подана до суду 06 жовтня 2023 року, що підтверджується трекінгом на поштовому конверті.

Тому, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеської області подана з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

Проте, Головне управління Національної поліції в Одеської області із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду не зверталося, в апеляційній скарзі також не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, Головному управлінню Національної поліції в Одеської області необхідно звернутися із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначивши поважність причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою із наданням доказів.

Крім цього, апеляційна скарга підписана представником скаржника Головного управління Національної поліції в Одеської області Білоусом Романом. На підтвердження повноважень діяти від імені скаржника до апеляційної скарги також надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, та громадських формувань.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Відповідно до змін, унесених до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)».

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 9901/39/20 (провадження № 11-137заі20) та в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 753/14971/18 (провадження № 61-14183св21).

Реалізація права на звернення зі скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку само представництва, або її процесуальним представником.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 58 ЦПК України для визнання особи такою, що діє в порядку само представництва, треба, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Проте, до апеляційної скарги не надано документів які підтверджують, що ОСОБА_2 є провідний спеціаліст ВПЗ ГУНП в Одеській області, має право представляти інтереси Головного управління Національної поліції в Одеської області та діяти в порядку самопредставництва саме останньої.

Тому, скаржнику потрібно надати до апеляційного суду документи, які відповідно до правил частини четвертої статті 58 ЦПК України, підтверджували право подання ОСОБА_2 апеляційної скарги від імені Головного управління Національної поліції в Одеської області в порядку самопредставництва, як особи, повноваження якої визначені установчими документами, (посадова інструкція посадової особи, положення юридичного відділу, наказ про прийняття на роботу тощо).

Апеляційний суд зазначає, що наявність в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, та громадських формувань даних про ОСОБА_2 як працівника, який без окремого доручення керівника має право вчиняти діє від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити свої повноваження діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Також, в апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Одеської областіпросить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору Головне управління Національної поліції в Одеської області, посилається на те, що ГУНП в Одеській області є бюджетною організацією; фінансування проводиться з Державного бюджету через відповідні коди та класифікації. ГУНП в Одеській області не може самостійно сплатити судовий збір без надходження коштів з Національної поліції України, як основного розпорядника коштів Державного бюджету України.

Розглянувши клопотання Головного управління Національної поліції в Одеської області, апеляційний суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що Головне управління Національної поліції в Одеської області, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання Головного управління Національної поліції в Одеської області про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Позов ОСОБА_1 подала до суду у 2020 році.

Згідно ст. 7Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2102 грн.

Таким чином, особа, яка подала апеляційну скаргу, мала сплатити судовий збір в розмірі 1261,20 грн (2102*0,4*150%).

Отже, Головному управлінню Національної поліції в Одеської області, необхідно сплатити судовий збір в сумі 1261,20 грн. надавши до Одеського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sud4813/gromadyanam/tax/:

Отримувач коштів: ГУК у Од.обл./Малиновськ. Р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526; Банк отримувача: Казначейство України (ел. Адм. Подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0015757; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеської області, підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, сплати судового збору та надання доказів на підтвердження повноважень представника діяти в порядку самопредставництва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Одеської області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеської області, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2023 року, залишити без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити Головному управлінню Національної поліції в Одеської області, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Роз`яснити Головному управлінню Національної поліції в Одеської області, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, то буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді