ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8366/23 Справа № 195/718/23 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович, на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року в цивільній справі номер 195/718/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та зміну розміру аліментів на тверду грошову суму,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івахненко О.О., з позовом до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та зміну розміру аліментів на тверду грошову суму, обґрунтовуючи свої вимоги тим, рішенням суду стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів моїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2011 року до повноліття дитини.

Також рішенням суду стягнуто з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2007 року до повноліття дитини.

У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.04.2023 року за вих. №28.26-28/5130, наданому начальником Томаківського районного відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Гардер І.А., заборгованість позивача за аліментами ОСОБА_3 станом на 31.03.2023 року становить 79451,02 грн.

Мати позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги починаючи із листопада 2015 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №413701 від 09.11.2015 року; її пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

Позивач проживає разом із мамою починаючи із 2010 року, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.04.2023 року №164/05-20; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.04.2023 року №142/05-20.

Догляд за мамою потребує постійної присутності позивача вдома біля неї. Їхнє матеріальне забезпечення та проживання складається за рахунок її пенсії по інвалідності, яка навіть менше прожиткового мінімуму; компенсації в сумі 47,79 грн, яку позивач отримує по догляду за нею; доходів із здачі в оренду належної йому, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №083833, земельної ділянки (зокрема, із якого стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 ) та підсобного домашнього господарства.

Заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_3 , яка становить 79451,02 грн, для нього є непосильною.

Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з позивача на користь відповідачки він не в змозі заплати, так як у зв`язку з доглядом за мамою не має можливості влаштуватись на постійну роботу та, відповідно, не має заробітків взагалі, що ставить його та маму у скрутне матеріальне становище.

Позивач просив суд:

звільнити його від часткової сплати заборгованості по аліментам, що стягуються на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на суму 70479,07 грн, та стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1416,50 грн, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

стягнення здійснювати з 01 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття;

відкликати з Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольскому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Юстиції України (м. Одеса) виконавчий лист Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі №2-163/11, виконавче провадження №28003015.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та зміну розміру аліментів на тверду грошову суму - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івахненко О.О., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки, викладені в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що мати позивача є інвалідом першої групи та потребує постійної сторонньої допомоги і це змушує його фактично постійно знаходитись вдома біля неї, що унеможливлює позивачу працевлаштування на постійну чи навіть тимчасову роботу, чим істотно порушив норми процесуального права, оскільки вказана обставина має істотне значення та дає обґрунтовані підстави суду частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла із листопада 2015 року і становить 70479,07 грн.

Верховний суд України в п. 23 постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз`яснив, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них...».

Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Свідченням зміни матеріального становища є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування, і які фактично знаходяться на їх утриманні.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у саме: зміни матеріального або сімейного стану, судовому порядку підстав, а погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідну правову позицію, висловив і Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19. Проте, зазначені положення законодавства суд першої інстанції не взяв до уваги, чим неправильно застосував норми матеріального права.

Від відповідачки ОСОБА_2 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2011 року в справі №22ц-8434/11 змінено рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2011 року в частині розміру стягнутих аліментів, стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2011 року до повноліття дитини (а.с. 8).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2007 року у справі №2-505/2007 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2007 року до повноліття дитини (а.с. 9-9зв).

У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.04.2023 року за вих. №28.26-28/5130, наданому начальником Томаківського районного відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Гардер І.А., заборгованість позивача за аліментами ОСОБА_3 станом на 31.03.2023 року, становить 79451,02 грн (а.с. 10-10зв).

Згідно із свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 матір`ю позивача є ОСОБА_7 (а.с. 11).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №413701 від 09.11.2015 року та пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 мати позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги починаючи із листопада 2015 року (а.с. 13, 14).

До матеріалів справи долучено індивідуальну програму реабілітації інваліда №1369 щодо ОСОБА_7 та довідку №140 від 20.09.2022 року ЛКК №167, відповідно до яких остання потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 17-18зв, 21).

Згідно з витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.04.2023 року №164/05-20; довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.04.2023 року №142/05-20 ОСОБА_1 зареєстрований разом з своєю матір`ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи із 2010 року (а.с. 15,16).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10.05.2023 року ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_7 та здійснює догляд за нею (а.с. 22).

Відповідно до довідки про отримання допомоги від 26.09.2022 року ОСОБА_1 з 26.02.2021 року по час видачі довідки призначено допомогу: компенсація на особу, яка доглядає за непрацездатною ОСОБА_7 , 1965 року народження (а.с. 19).

Згідно з довідкою №2358/10-08 від 28.03.2019 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Томаківської районної державної адміністрації як отримувач компенсації по догляду за особою похилого віку, що досягла 80 річного віку (а.с. 20).

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №083833, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,550 га з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чумаківської сільської ради (а.с. 23-23зв).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 14 липня 2022 року та паспорту відповідачкою ОСОБА_3 змінено прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 34).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості, зокрема, догляд та допомога матері не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною восьмою Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2011 року в справі №22ц-8434/11 змінено рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2011 року в частині розміру стягнутих аліментів: стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2011 року до повноліття дитини.

У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.04.2023 року за вих. №28.26-28/5130, наданому начальником Томаківського районного відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Гардер І.А., заборгованість позивача за аліментами ОСОБА_3 станом на 31.03.2023 року, становить 79451,02 грн.

Згідно зі свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 його матір`ю є ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №413701 від 09.11.2015 року та пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 мати позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом першої групи, потребує сторонньої допомоги, починаючи із листопада 2015 року.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 10.05.2023 року ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_7 та здійснює догляд за нею.

Згідно з довідкою №2358/10-08 від 28.03.2019 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Томаківської районної державної адміністрації як отримувач компенсації по догляду за особою похилого віку, що досягла 80 річного віку.

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №083833, земельної ділянки ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,550 га з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чумаківської сільської ради.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, адже позивач є здоровою, працездатною особою, не є інвалідом, будь-яких належних та допустимих доказів того, що заборгованість позивача за аліментами виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, ним не надано. Обставини, наведені ним в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та зміни розміру аліментів, оскільки факт не працевлаштування позивача, не може слугувати самостійною підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами та зміни розміру аліментів. Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івахненко Олександр Олександрович, залишити без задоволення, рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Судді: