ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3948/23 Головуючий суддя І інстанції Смирнов В. А.
Провадження № 22-ц/818/1621/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Маміної О.В.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Неженець Тетяни Іллівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Бірючинського Едуарда Олександровича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

08 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника, ОСОБА_3 звернулася з позовом до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Повернуто ОСОБА_1 536 грн 80 коп. сплаченого нею судового збору за подання до суду позовної заяви від 08 травня 2023 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_2 адвокат Бірючинський Е.О. звернувся з апеляційною скаргою та просив скасувати рішення, вказавши на те, що вона є цивільною дружиною померлого ОСОБА_4 , від якого у неї народився син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який за життя в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, а отже наразі ОСОБА_2 також є спадкоємицею спірної спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 серпня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Неженець Т.І. надійшла заява про забезпечення позову.

В заяві представник позивача просить забезпечити позов ОСОБА_1 та заборонити приватному нотаріусу ХМНО Харківської області Мітякіній С.З. вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо оформлення спадкових прав ОСОБА_2 після померлого ОСОБА_4 .

Вказує, що апелянт ОСОБА_2 оспорює у даній справі право ОСОБА_1 на спадкування, та що за заявами ОСОБА_2 було ухвалене рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2023 року про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини ОСОБА_6 , батьком якого нібито є ОСОБА_4 , та рішення Дунаєвецького районного суду Хмільницької області, яким було встановлено факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки заявниця ОСОБА_1 до участі у справі не була залучена, чим були порушені її інтереси спадкоємиці після смерті ОСОБА_4 , вона наразі оскаржила згадані рішення суду.

З метою забезпечення виконання рішення суду по цій справі та запобігання обмеження її права на ефективний захист її прав, просить забезпечить її позов шляхом заборони вчиняти певні нотаріальні дії щодо оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до проявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. п. 2-3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п.п. 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Тобто у даному випадку діє стандарт доказування «prima facie», на перший погляд, який є значно нижчий, ніж стандарт "перевага доказів, оскільки такі ризики занадто важко довести на цій стадії розгляду справи, він означає, що існують розумні підозри вважати, що відповідний факт скоріше має місце. Тому з урахуванням визначеної у ст. 2 ЦПК України основної мети цивільного судочинства - достатнім є наявність розумного обгрнутованого ризику невиконання рішення суду, який у даній ситуації є очевидним.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач посилалась на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав і законних інтересів позивача.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог, враховуючи безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову та їх співвідношення, дійшла висновку про те, що до розгляду цієї скарги по суті існує реальний ризик для заявниці набуті у власність спадкове майно в межах цього спору у разі залишення рішення суду без змін. При цьому дотримується справедливий баланс заявниці та апелянта, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Неженець Тетяни Іллівни про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мітякіній Світлані Зиновіївні вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо оформлення спадкових справ ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 жовтня 2023 року.

Головуючий: В.Б.Яцина.

Судді: І.В. Бурлака.

О.В. Маміна.