ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1234/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/272/23 Категорія: 314000000 Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

за участю секретаря Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Істамової Ірини Володимирівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що 24.04.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки № CSІРGК00000271, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Старовойтовим О.С. за № 1542.

31.08.2016 задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, який було забезпечено договором іпотеки № CSІРGК00000271. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 в сумі 22472,07 доларів США, що еквівалентно 462475,15 грн.

У приватного виконавця Недоступа Д.М. перебуває відкрите виконавче провадження № 70753801 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором, який в свою чергу був забезпечений іпотекою.

04.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис за № 2838 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість в розмірі 1 261 340,81 грн.

Позивач вважала виконавчий напис протиправним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено графік платежів та детально не вивчено дані бухгалтерського обліку, не повідомлено позивача про розмір заборгованості, та загалом про факт звернення до нього з заявою про вчинення виконавчого напису, також виконавчий напис видано після проходження трьох років з дня виникнення права вимоги. З огляду на вказане, позивач вважає, що в даному випадку створюються умови для подвійного стягнення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2838, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 1 261340,81 грн., а також здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис від 04.10.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за № 2838 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 1 261 340,81 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8073,60 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що до суду не надано документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а тому сам по собі виконавчий напис не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Крім того, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві судових витрат у повному обсязі, оскільки заявлені позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнутих витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку у даній частині та зазначило, що судове рішення ухвалено з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надано оцінку доводам банку викладених у запереченнях щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Крім того, вказує на відсутність доказів їх понесення позивачем, а також відсутність детального опису наданих послуг.

У поясненнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Гнатюк А.І. вказала, що витрати на правничу допомогу були необхідними для захисту порушених прав позивача з огляду на незаконний виконавчий напис нотаріуса та відновлення порушеного права.

Наголошує, що на виконання частини 8 статті 141 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України та відповідно до актуальної судової практики, було узгоджено п. 4.3. договору про надання правничої допомоги №17/22 від 11 лютого 2022 року в разі виконання послуг Бюро на платній основі, замовник зобов`язаний оплатити послуги Бюро протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили рішенням/постановою/ухвалою суду будь-якої інстанції.

Наразі рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

АТ КБ «Приватбанк» не обґрунтував та не надав суду доказів та/або обґрунтувань, у тому числі власних розрахунків, які б свідчили про не співмірність та/або нерозумність здійсненого позивачем розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до цієї справи.

Крім того, вказує, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на суму 4000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі послуг (наданої правничої допомоги) від 26.09.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на зміст та вимоги апеляційної скарги перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції підлягає в частині стягнутих витрат на правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 31.08.2016 у справі № 712/6401/15-ц позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, який було забезпечено договором іпотеки № CSІРGК00000271 задоволено повністю та стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 у розмірі 22472,07 доларів США, що еквівалентно 462475,15 грн.

04.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис № 2838 про стягнення з повивача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 48295,20 доларів США, що еквівалентно 1257840,21 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн. на загальну суму 1261340,81 грн.

10.01.2022 головним державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68067801 про стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк»; з позивача на користь відповідача підлягає стягнення заборгованість в розмірі 1 261 340, 81 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 126134, 08 грн.

Згідно постанови головного державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вдовиченко Н.Ю. від 30.08.2022 у виконавчому провадженні ВП № 68067801, стягувачу повернуто виконавчий напис № 2838, виданий 04.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

13.01.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70753801 про відкриття виконавчого провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 24.08.2008 в сумі 22 472,07 доларів США, що еквівалентно 462475,15 грн., а також стягнення з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від суми стягнення за виконавчим документом. Згідно відмітки на виконавчому документі, залишок заборгованості становить 399847,78 грн.

По суті вирішеного спору судове рішення оскаржено сторонами не було.

Щодо витрат на правничу допомогу понесених позивачем та їх доведеність належними доказами, то колегія суддів враховує наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Установлено, що до клопотання про розподіл судових витрат на правничу допомогу позивач подала договір про надання правничої допомоги №17/22 від 11 лютого 2022 року та акт приймання-передачі послуг (наданої правничої допомоги) за договором №17/22 від 11 лютого 2022 року про надання правничої допомоги від 23 березня 2021 року, у якому міститься детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на суму 7000,00 грн.

Колегія суддів, дослідивши вказаний акт вважає, що витрати заявлені позивачем в частині надання адвокатом консультацій та роз`яснень по справі, правовий супровід замовника на яке затрачено адвокатом 1 годину вартістю 1200,00 грн., як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження» та «складання позовної заяви», а тому є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги.

Водночас, з огляду на те, що акт приймання-передачі послуг містить вид правничої допомоги, час витрачений адвокатом на її надання, вартість кожного виду послуг та дату їх виконання, колегія суддів вважає, що вказаний акт фактично містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому твердження банку у даній частині є безпідставними.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 червня 2023 року у справі №570/699/21 (провадження №61-9438св22).

Щодо відсутності підтверджень понесених витрат позивачем, то колегія суддів звертає увагу, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18.

В частині доводів апеляційної скарги щодо відсутності оцінки суду наданих банком заперечень, то слід звернути увагу сторони відповідача на наступні обставини встановлені з матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02 лютого 2023 року було відкрито провадження у даній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву з моменту отримання копії ухвали (а.с. 24-25).

Дану ухвалу суду банк отримав 28 лютого 2023 року (а.с. 32).

Відзив на позовну заяву, в якому містилися заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу заявлених ОСОБА_1 направлено АТ КБ «Приватбанк» до суду засобами поштового зв`язку 30 березня 2023 року, тобто з пропуском строку визначеного судом першої інстанції.

При цьому, на адресу суду даний відзив надійшов 06 квітня 2023 року, в той час як рішення у даній справі ухвалено 03 квітня 2023 року, що свідчить про об`єктивну неможливість його врахування судом першої інстанції при винесенні рішення.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частина 3 статті 13 ЦПК України передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За результатами розгляду справи колегія суддів вважає, що рішення суду в частині витрат на правничу допомогу підлягає зміні шляхом їх зменшення до 5800,00 грн.

Оскільки в суді апеляційної інстанції позивачем понесені витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн., на підтвердження яких адвокатом Гнатюк А.І. долучено Акт приймання передачі послуг (наданої правничої допомоги) за договором №17/22 від 11.02.2022 року від 26 вересня 2023 року та заперечень про їх банком до суду не надано, а тому дані витрати підлягають стягненню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвоката Істамової Ірини Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 рокув частині стягнення витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши їх розмір з 7000,00 грн. до 5800,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Судді: