ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5838/18

Провадження № 22-ц/4820/1541/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року (суддя Чевилюк З. А.)

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Фірма «Хмельницькбуд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позову зазначалось, що ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» є власником гаражів: № НОМЕР_1 , загальною площею 30,8 м кв., АДРЕСА_1 , загальною площею 20,2 м кв., які знаходяться по АДРЕСА_2 .

Право власності на гаражі №№5-8 зареєстровано за ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційними номерами №26747194 на гараж № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 на гараж № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 на гараж № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 на гараж № НОМЕР_7 та підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідач по справі, який є власником блоку №2 (два гаражі на троє дверей), вважаючи, що блок № НОМЕР_8 , загальною площею 120,2 м кв., є гаражами №№ НОМЕР_9 , що належать ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» не визнає право власності ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» на гаражі №№5-8 та чинить перешкоди позивачу у здійсненні права власності, зокрема безперешкодному користуванні гаражами №№5-8.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати право власності Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 30,8 м кв., гараж № НОМЕР_3 , загальною площе 30,4 м кв., гараж № НОМЕР_5 , загальною площею 16,2 м кв., гараж № НОМЕР_7 , загальною площею 20,2 м кв., які знаходяться по АДРЕСА_2 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що гаражі під № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , які перебувають у власності позивача не є гаражним блоком № НОМЕР_8 (два гаражі на три двері), які зареєстровані за відповідачем. Окрім того, згідно наявних матеріалів справи встановлено неодноразову реєстрацію різних за конфігурацією та назвою об`єктів за відповідачем, за даною адресою. Вказує, що судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області у справі № 686/1518/15-ц, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Фірма «Хмельницькбуд», Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, третя особа Хмельницьке бюро технічної інвентаризації про припинення права власності, визнання права власності, припинення державної реєстрації права власності та стягнення збитків, було скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16.07. 2015 та провадження у справі закрито.

Вказує, що судом першої інстанції проігноровано клопотання сторони позивача про необхідність відкладення розгляду справи для підготовки до дебатів. Сторона позивача мала намір здійснити повну перевірку всіх обставин для завершення розгляду справи. Дане клопотання не враховане судом, а рішення винесене передчасно з порушенням права позивача на відмову від позову до виходу в нарадчу кімнату.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є необгрунтованою та безпідставною. Вказує, що тотожність гаражів № НОМЕР_1 , 6, НОМЕР_5 , НОМЕР_7 (блок № 2) по АДРЕСА_2 підтверджується низкою судових рішень, технічною документацією, відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та висновком судової будівельно-технічної експертизи. На думку відповідача, ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» зловживає процесуальними правами, що полягає у введенні суду в оману щодо фактичних обставин спірних правовідносин.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства. Керівником ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд» подано до апеляційного суду клопотання про слухання справи у відсутності представника товариства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2012 у справі №2218/8658/12 встановлено, що 27 лютого 2004 року на публічних торгах з примусової реалізації майна належного ВАТ Фірма «Хмельницькбуд», ОСОБА_1 придбано гаражі блок № НОМЕР_8 , розміром 16.7 х 7,2 х 3,0 м., площею 120,2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом № 16 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, відомістю №16 від 27 лютого 2004 року та актом про проведення прилюдних торгів від 3 березня 2004 року, що затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції. 9 листопада 2004 року позивачеві на придбане майно було видане свідоцтво на право власності, що складається з блоку № НОМЕР_8 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 . 21 червня 2007 року вказані гаражі ОСОБА_1 , як власник, зареєстрував Хмельницькому бюро технічної інвентаризації.

Господарським судом Хмельницької області при розгляді справи за позовом ВАТ Фірма «Хмельницькбуд» про визнання прилюдних торгів, що відбулись 27 лютого 2004 року з приводу реалізації арештованого майна ВАТ «Хмельницькбуд», недійсними досліджено заяви про участь у торгах, відомості про учасників торгів, квитанції про сплату ними реєстраційних та гарантійних внесків, відомості прилюдних торгів, протоколи проведення прилюдних торгів та встановлено, Хмельницькою обласною філією державного підприємства МВС України «Спецсервіс» дотримано порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що підтверджено рішенням господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2004 року, яким відмовлено ВАТ фірма «Хмельницькбуд» в задоволенні позову.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 жовтня 2012 року у справі №2218/8658/12 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фірма Хмельницькбуд» про усунення перешкод в користуванні майном задоволено. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Фірма Хмельницькбуд» усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_1 належним йому блоком № НОМЕР_8 (два гаражі на три двері), загальною площею 120,2 кв.м, по АДРЕСА_2 .

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 11.09.2018 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2218/8658/12 виданого 26.11.2013 про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Фірма Хмельницькбуд» усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_1 належним йому блоком № НОМЕР_8 (два гаражі на три двері), загальною площею 120,2 кв.м, по АДРЕСА_2 закінчено.

Згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником блоку гаражів № НОМЕР_8 , обладнаного чотирма гаражними дверима, опис: гараж № НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , загальною площею 97,6 кв.м., що знаходяться адресою АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09.11.2004 (а.с. 113 т. 1).

Згідно з витягами про державну реєстрацію прав від 25.07.2011 за реєстраційними номерами 26747194, 26748584, 26750205, 26750526 за Відкритим акціонерним товариством «Фірма «Хмельницькбуд» (на даний час ПрАТ «Фірма «Хмельницькбуд») 17.03.2009 зареєстровано право власності на гаражі №№5-8 за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 16-19 т. 1).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку визначеному законом звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

За положеннями ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України слід ураховувати, що за змістом цієї норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Так, зі змісту ст. 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може бути будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності (володіння, користування, розпорядження) у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або не є ефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів про те, що відповідачем оспорюється в судовому порядку право власності позивача на дане нерухоме майно.

Також матеріали справи не містять будь-яких належних, достовірних доказів про те, що позивач як власник нерухомого майна не може належним чином реалізовувати свої правомочності (володіння, користування, розпорядження) щодо належного йому майна у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку ОСОБА_1 .

Водночас застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 рокуу справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Крім того, у пункті 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, пункті 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 зазначено, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

А тому, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, а відтак і відмовою в задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Визначені цивільним процесуальним законодавством підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Фірма «Хмельницькбуд» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай