Справа № 344/5497/23
Провадження № 2/344/1792/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Яковишин В.В.,

представник третьої особи: Бітківської Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2023 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований 23.02.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №216, та малолітню дитину: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивує тим, що між сторонами 23.02.2005 року зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є неповнолітньою, та донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є малолітня. Діти проживають з позивачем та перебувають на його повному утриманні.

Позивач зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не змогли створити міцної сім`ї, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними неприязні стосунки, а систематичні конфлікти і непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин. Відповідачка вчиняла скандали, сварки. З 11.03.2022 сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Кожен із сторін живе своїми інтересами. За таких обставин шлюб існує формально, а тому повинен бути розірваним (а.с. 1-2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.03.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

03.04.2023 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.05.2023 залучено до участі в даній справі - третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою суду від 01.06.2023 сторонам надано строк на примирення тривалістю чотири місяці, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення.

Ухвалою суду від 02.10.2023 поновлено провадження у цивільній справ

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просила задоволити. Вказав, що не примирилися. Просить розірвати шлюб, оскільки відповідач на даний час знаходиться за кордоном, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. Вказав, що донька ОСОБА_5 проживає разом з ним, а дочка ОСОБА_6 , якій вже виповнилось 18 років, на даний час проживає у бабусі. Просить залишити дитину ОСОБА_5 , яка перебуває на його утриманні, піклується та дбає про неї, проживати з ним.

Представник відповідача - адвокат Яковишин В.В. у судовому засіданні вказала про визнання відповідачем позову, у сторін різні погляди на сімейне життя, погоджується щодо розірвання шлюбу.

Представник третьої особи - ОСОБА_7 дала пояснення, що оскільки відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, та з урахуванням згоди дитини щодо проживання з батьком, не заперечувала відносно залишення проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 з батьком, так як таке відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Заслухавши сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області 25.02.2005 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 23 лютого 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №216. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 29.06.2005 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1174. Батьки: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 29.06.2011 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1334. Батьки: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України.

Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Зокрема, тривалий час сторони не проживають однією сім`єю, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них виявилися різні погляди на спільне подружнє життя, через що між ними склалися відносини, які перешкоджають утриманню сім`ї та неможливістю подальшого спільного проживання та збереження сім`ї, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В оцінці доводів сторін суд враховує правовий висновок, сформульований Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 347/1988/17, провадження № 61-48116 св 18 (ЄДРСРУ № 81908511), в якому зазначено таке.

Статтею 1 СК України, передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому колишнє подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя , суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Згідно з ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно в процесі розгляду конкретної справи.

З правового аналізу норм ст. 111 СК України та ч.7 ст.240 ЦПК України випливає, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. До того ж, здійснення процедури примирення є можливим за наявності бажання до цього обох сторін, які прикладають зусилля до збереження шлюбу.

Проте, судом вже надавався строк для примирення, який не призвів до позитивного результату, позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем не підтримує, вони спільно не проживають, шлюб існує формально.

З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше збереження шлюбу суперечило б його інтересам та їхніх дітей, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Малолітня дитина ОСОБА_3 у присутності спеціаліста - завідувача Центру психологічної служби ОСОБА_10 , пояснила суду, що мати знаходиться за кордоном, 11.03.2022 поїхала в Чехію, а вона із старшою сестрою ОСОБА_6 залишилися проживати з батьком. 08.06.2023 сестрі виповнилося 18 років і вона пішла проживати до бабусі. Вказала, що їй більше подобається проживати з батьком. І вона бажає поживати з ним.

Враховуючи, що малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після припинення спільного проживання батьків, залишилась проживати з батьком, визнання відповідачем позову, а також враховуючи згоду самої малолітньої дитини, яка в судовому засіданні вказала, що після розірвання шлюбу батьків має бажанняпроживати з батьком. Відтак прохання залишити дитину проживати з позивачем, підлягає до задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що у разі виникнення спору щодо визначення місця проживання дитини судом сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування.

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Таким чином позов у цілому, підлягає до задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.02.2005 у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №216, - розірвати.

Залишити малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. відповідно до квитанції АТ КБ "ПриватБанк" TS211939 від 30.03.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: адвокат Яковишин Віталія Віталіївна, адреса : вул. Незалежності, 18, офіс 14, м. Івано-Франківськ,

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , адреса: вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004.

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.