Справа № 702/577/22
Провадження №2/702/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суду Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря Прилуцької О.І.

представників позивача Латюка П.Я., Мазуренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про захист прав споживачів у спосіб застосування наслідків нікчемного правочину, перерахунку та повернення незаконно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Латюк П.Я., звернулась до суду з позовом до АТ "Акцент-Банк" згідно якого, після уточнення позовних вимог, просила стягнути з АТ "Акцент-Банк" 23450 грн. 61 коп. утриманих відсотків та 400 грн. утриманого платежу на страховку. /а.с.126, 127/.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що нею на поточні потреби 27.06.2017 був укладений кредитний договір з АТ "Акцент-Банк" на суму 21000 грн., шляхом підписання Анкети-заяви. Згідно позовних вимог, позивач не була обізнана з умовами кредитного договору від 27.06.2017 та сам договір не підписувала. Рішенням Монастирищенського районного суду від 10.08.2022 було відмовлено у задоволенні її позову про визнання недійсним зазначеного кредитного договору та стягнення 23200 грн., яке було оскаржене. Постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022, рішення Монастирищенського районного суду від 10.08.2022 було змінено у спосіб викладення його мотивувальної частини в редакції постанови апеляційного суду. Позивач вважає, що апеляційний суд у мотивувальній частині визнав нікчемними умови зазначеного кредитного договору від 27.06.2017 щодо сплати позивачкою відсотків та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту, тому безпідставно утримував проценти на суму 23450, 61 грн.

В позовній заяві, представником позивача заявлено клопотання про витребування з АТ "Акцент-Банк" оригіналів банківських документів, які пов`язані з виконанням ОСОБА_1 кредитного договору від 27.06.2017 року

Ухвалою від 01.11.2022 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання представника позивача та витребувано з АТ "Акцент-Банк" оригінали банківських документів, які пов`язані з виконанням ОСОБА_1 кредитного договору від 27.06.2017, у тому числі відомості про отримані та повернуті грошові кошти.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, в листопаді 2022 р., на адресу суду від АТ "А-Банк" надійшла виписка по рахункам ОСОБА_1 /а.с.42-49/.

На адресу суду 06.12.2022 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив у позовних вимогах відмовити з підстав викладених у відзиві. /а.с.68-69/.

За клопотанням представника позивача, ухвалою від 04.01.2023, з АТ "Акцент-Банк" витребувані відомості про суму грошових коштів, які були отримані ОСОБА_1 за кредитним договором від 27.06.2017, суму коштів, яка була повернута позивачем а також суму заборгованості ОСОБА_1 /а.с.82/.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, в січні 2023 р., на адресу суду від АТ "А-Банк" надійшла довідка за лімітами та детальною випискою за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , із зазначенням загальної суми надходжень та витрат /а.с.91-103/.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Мазуренко І.О. частково підтримав уточнені позовні вимоги та просив стягнути з АТ "Акцент-Банк" 23450 грн. 61 коп. утриманого кредитного ліміту, посилаючись на наданий розрахунок /а.с.164/.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представником АТ "А-Банк" заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Звертаючись до суду з даним позовом, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 посилалась на те, що постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022 , по справі № 702/244/22, визнано нікчемними умови кредитного договору від 27.06.2017, укладеного між ОСОБА_1 та щодо сплати відсотків та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у зв`язку з чим вважає, що з відповідача підлягають стягненню 22802, 12 грн. безпідставно отриманих процентів за користування кредитом.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022 встановлено, що 27.06.2017 між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Зазначена анкета-заява № б/н від 27.06.2017 про приєднання умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана сторонами по справі, не містила будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, тощо.

Враховуючи, що АТ «Акцент-Банк» не надав підтверджень про конкретні запропоновані позивачу умови та правила банківських послуг та відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, між сторонами не були узгоджені відсотки за спірним кредитним договором.

Таким чином між ОСОБА_1 та АТ "Акцент-Банк" укладено договір споживчого кредиту ANW1F666 від 27 червня 2017 року, розрахунки по якому здійснювались саме через картковий рахунок, відкритий на підставі анкети-заяви віл 27.06.2017.

Кредит отриманий ОСОБА_1 за заявою ANW1F666 від 27 червня 2017 року, надавався позивачу на придбання побутової техніки, згідно з зазначеним в заяві переліком, а також для оплати двох договорів страхування.

Тобто, ОСОБА_1 отримала кредит, розрахунок за яким здійснювався саме через кредитний рахунок, відкритий 27.06.2017, шляхом підписання анкети-заяви, яким ОСОБА_1 активно користувалась: знімала готівку, розраховувалась за товари та послуги, поповнювала мобільний рахунок, здійснювала погашення за договором ANW1F666 від 27 червня 2017 року.

Проте, Черкаським апеляційним судом зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк» було те, що позивачем не було надано жодного розрахунку в підтвердження переплати, а саме з зазначенням періоду, за який вона виникла та сум, з яких складається.

Таким чином, суд критично ставиться до посилання представника позивача, що постановою Черкаського апеляційного суду від 05.10.2022 , по справі № 702/244/22, визнано нікчемними умови кредитного договору від 27.06.2017, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з наданої АТ «Акцент-Банк» довідки, за кредитним договором № б/н від 27.06.2017, ОСОБА_1 користується кредитом з лімітом 21000, який було збільшено 10.07.2019 р. /а.с. 93/

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач вказувала, що зобов`язання перед відповідачем щодо повернення коштів нею були виконані в повному обсязі.

Натомість судом встановлено, що з виписки по рахунку позивача вбачається, що станом на 14.06.2022 у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 19203, 86 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з АТ "Акцент-Банк" утриманих відсотків в сумі 23450 грн. 61 коп., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Звертаючись з позовом представник позивача надавав розрахунок заборгованості АТ «Акцент-Банк», згідно якого просив стягнути всю суму нарахованих банком відсотки за період з 27.06.2017 по 14.06.2022 р., що суперечить ч.1 ст. 1048 ЦК України /а.с.164/.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Очевидно, що дії позивача, яка 27.06.2017 року уклала з банком кредитний договір, в подальшому тривалий час користувалась кредитними коштами, (що підтверджується виписками з рахунку) (а.с.43-45), а згодом пред`явила позов про стягнення всіх нарахованих банком відсотків за користування кредитними коштами, суперечать її попередній поведінці (укладенню договору, отриманню кредитних коштів та користування ними) і є недобросовісними. Враховуючи встановлені обставини справи, на думку суду це є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням наведеного, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі через безпідставність.

У відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача на правову допомогу, віднести на її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-82, 284, 287, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про захист прав споживачів у спосіб застосування наслідків нікчемного правочину, перерахунку та повернення незаконно отриманих коштів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Черкаського апеляційного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.10.2023 р.

Суддя І.М. Нейло