печерський районний суд міста києва
Справа № 201/7588/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. перевіривши матеріали спільної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкоди та зобов`язання вичинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про відшкодування шкоди та зобов`язання вичинити певні дії, у якому просить суд (далі дослівно з дотриманням орфографії та пунктуації позовної заяви):

1.Визнати дії працівників АТ.КБ «Приватбанк» агресивними, такими що принижують честь і гідність людини і громадянина при наданні банківських послуг;

2.Зобов,язати АТ КБ «Приватбанк» розблокувати пенсійні кошти;

3.Стягнути мені моральну шкоду за залишення без засобів існування - 30000гривень (тридцять тисяч гривен);

4.Сплатити мені 30 (тридцять тисяч гривен) за приниження мене своїми дзвінками,

5.Сплатити мені 30 тисяч (тридцять тисяч за невиконання законів України.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 на предмет відповідності нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви суддя дійшов висновку про наявність недоліків які унеможливлюють прийняття судом рішення про відкриття провадження у справі та є підставами для залишення позовної заяви без руху.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог до кожного з них.

Так, відповідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Обраний спосіб захисту цивільного права має відповідати обставинам (фактичним підставам), якими позивач обґрунтовує свої вимоги та нормам права (юридична підстава), якими передбачено захист порушених прав в порядку обраного способу захисту.

З викладеного в позовній заяві вбачається, що позивач обґрунтовуючи обраний спосіб захисту просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду та зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Разом з тим, зміст позовної заяви не містить жодного обґрунтування обраного способу захисту, в тому числі відсутні посилання на норми матеріального права (юридична підстава), які у своїй сукупності з фактичними підставами (обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги) дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно уточнити спосіб захисту, шляхом наведення в позові юридичних підстав позову (норми матеріального права) якими передбачено захист порушених прав позивача.

Зі змісту позовної заяви та її вимог вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди у загальному розмірі 90 000,00 грн.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в таких сумах, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачам моральної шкоди саме в таких розмірах.

Таким чином для, усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно обґрунтувати наведені вище обставини та надати суду докази, їх підтверджують з наведенням детального розрахунку сум заявлених до стягнення.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

В прохальній частині позовної заяви позивачами заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 90 000,00 грн.

У відповідності до висновків сформованих у постанові КЦС ВС від 28.11.2018 р. по справі № 761/11472/15-ц та ухвалі КЦС ВС від 08.07.2020 року по справі № 213/4130/19 вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а, отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, і таким законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви:

1) майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року складає 2 684,00 грн.

Мінімальна ставка судового збору за вимогу майнового характеру складає 1 073,00 грн.

Ставка судового збору за одну вимогу немайнового характеру складає 1 073,00 грн.

Зважаючи на той факт, що позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру та 3 вимоги майнового характеру, які у своїй сумі складають 90 000,00 грн. позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду докази про сплату судового збору у розмірі 3 219,00 грн. (1 073,00 грн. * 2 вимоги немайнового характеру + 1 073,00 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди) та надати суду оригінали доказів про сплату судового збору.

З огляду на вищезазначене, вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі, а позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали шляхом подання позовної заяви з урахуванням недоліків викладених у тексті даної ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 353 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву суддя Карягіної Любові Іванівни до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкоди та зобов`язання вичинити певні дії, - залишити без руху.

Роз`яснити заявнику, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий