Провадження №2/523/681/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та державний реєстратор управління реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскров Олег Вікторович, про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно. У ході судового розгляду позовні вимоги були викладені у новій редакції, відповідно до якої Одеська міська рада просила суд:

визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 , що складається з квартири загальною площею - 48,7 кв.м., житловою площею - 29,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою;

визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 920 від 08.04.2010, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Качур О.М.;

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради спірну квартиру;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскровим О.В. від 22.03.2016, за яким право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2016 державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскровим О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28875031, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за відповідачкою на підставі підробленого договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , серія та номер: 920 від 08.04.2010, який приватним нотаріусом не посвідчувався, а тому даний договір є недійсним. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із спірної квартири АДРЕСА_2 . Донька померлої ОСОБА_3 прийняла спадщину у порядку, визначеному ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала із спадкодавцем та була зареєстрована у спірній квартирі. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадкове майно не видавалося.

Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

05 грудня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 березня 2019 року з метою забезпечення позовних вимог накладено арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

21 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до вирішення цивільної справи № 523/4214/18 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Четверта одеська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4

22 жовтня 2020 року за клопотанням третьої особи ОСОБА_2 провадження у справі було зупинено до розгляду справи №523/10543/20 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

10 липня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка ОСОБА_1 та треті особи - державний реєстратор управління реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскров О.В. і ОСОБА_2 причини своєї неявки суду не повідомили, із клопотаннями не зверталися.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Як було судом встановлено, що 22.03.2016 державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскровим О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28875031, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Підставою виникнення права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначений договір купівлі-продажу, серія та номер: 920, складений 08.04.2010, видавник - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Качур О.М.

За інформацією, отриманою Одеською місцевою прокуратурою № 4 від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Качур О.М., договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 08.04.2010 року за реєстровим № 920, бланк серії ВМТ 092105, нею не посвідчувався.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 та 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Так, згідно ч.ч.4,5 ст.203 ЦК України в редакції від 10.02.2010 р. правочин має вчинятись у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч.1 ст.657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч. 3 ст. 334 ЦК України).

Аналізуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що договір купівлі-продажу від 08.04.2010 квартири АДРЕСА_2 не відповідає вимогам ч.ч. 4, 5 ст.203, ч.2 ст. 215, ст.ст. 210, 220, 657 ЦК України в редакції від 10.02.2010, є недійсним та не укладеним, а відтак і реєстрація такого договору є незаконною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 15.09.2015, актовий запис № 9646.

Після її смерті залишилися спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_2 . Право власності ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно було зареєстровано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 13.04.2005 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 31.01.2005, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

За даними спадкового реєстру інформація про реєстрацію спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_4 та про реєстрацію заповіту, посвідченого від її імені, у спадковому реєстрі відсутня.

Проте, як встановлено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року у справі № 523/17184/17 спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її донька ОСОБА_3 за нормами ст.1268 ЦК України, оскільки вона проживала із спадкодавцем в квартирі по АДРЕСА_1 та була там зареєстрована.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 523/4214/18 заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Четверта одеська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 2005 року по день її смерті, залишено без розгляду.

Позовна заява ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю також ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2023 року залишена без розгляду.

Отже, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , не було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з квартири загальною площею - 48,7 кв.м., житловою площею - 29,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 31.01.2005, серія НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, та була успадкована нею згідно зі ст. 1268 ЦК України після смерті матері ОСОБА_4 .

Спадкова справа шодо майна померлої ОСОБА_3 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, ні заповіти, ні спадкові договори спадкодавцем не складалися.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Положення статті 1277 Цивільного кодексу України визначають, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до частини 3 статті 140 Конституції України та частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, є міські ради.

Отже, на момент відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_2 належала спадкодавцю, тобто входила до складу спадщини, а тому, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом і за законом, вказана квартира є відумерлою спадщиною і повинна перейти до територіальної громади міста Одеси у власність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання спадщини відумерлою знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна із чужого незаконного володіння.

Оскільки спірна квартира була відчужена за договором купівлі- продажу, який є недійсним на підставі ч. 3 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, то ОСОБА_3 мала право домагатися відновлення свого права на неї.

В свою чергу, територіальна громада міста Одеси з часу відкриття спадщини набула речові права на відумерлу квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав, а тому зобов`язана витребувати її з незаконного володіння відповідачки ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 1 ст. 1277, ч. 1 ст. 387 ЦК України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12, яка згідно з вимогами ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» також містить роз`яснення стосовно того, що рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Оскільки квартира знаходиться незаконному володінні ОСОБА_1 , вона підлягає витребуванню у власність територіальної громади міста Одеси, а державна реєстрація права власності на квартиру за відповідачкою має бути скасована.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у сумі 3200 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354-355 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та державний реєстратор управління реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскров Олег Вікторович, про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 920 від 08.04.2010, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , нібито виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Качур О.М.

Визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 , що складається з квартири загальною площею - 48,7 кв.м., житловою площею - 29,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскровим О.В. від 22.03.2016, внесене до реєстру 22.03.2016, індексний номер рішення: 28875031, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_4 ) на користь Одеської міської ради () судовий збір у розмірр 3200 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 12 жовтня2023 року.

Суддя