Провадження № 22-ц/812/1078/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

справа № 479/495/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

представника позивача адвоката Кравченка Олександра Сергійовича

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області, ухвалене 02 серпня 2023 року суддею Репушевською О.В. в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено того ж дня), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

про розірвання договору оренди земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про захист земельних прав.

Позивач зазначав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,1508 га з кадастровим номером :02:000:0063, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області (теперішня - Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ "Агрофірма Корнацьких", на підставі договору оренди землі №179/К від 01 січня 2005 року.

Посилаючись на те, що не отримував орендну плату з часу підписання договору оренди, просить договір оренди розірвати.

Представник відповідача позов не визнав, пославшись на те, що ТОВ "Агрофірма Корнацьких" систематично нараховувала та сплачувала ОСОБА_1 орендну плату. Зазначав, що позиція ОСОБА_1 , викладена в позовній заяві, свідчить про його недобросовісну поведінку, оскільки дії щодо розірвання договору суперечать попередній його поведінці - щодо прийняття виконання за договором оренди. Також вказував на пропуск позовної давності пред`явлення вимог про розірвання договору оренди з підстав невиплати орендної плати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю несплати орендарем орендної плати, натомість з матеріалів справи вбачається, що саме позивач протягом тривалого часу ухилявся від її отримання на письмові пропозиції орендаря.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , просив рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, та на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт зазначав, що у справах про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати тягар доказування належної виплати орендної плати покладається саме на відповідача, однак відповідачем не доведено належної виплати орендної плати у тому числі починаючи з 2005 року.

Наполягав на тому, що не отримував орендної плати з дати укладення договору оренди у 2005 році до 2015 року, та протягом 2020 - 2022 років.

Вказував на те, що не знав про існування газети «Кривоозерщина», тому не можна вважати, що він був повідомлений орендарем про можливість отримання орендної плати за 2022 рік, а факт виплати орендної плати за 2016-2022 роки не є достатнім доказом для підтвердження відсутності підстав для розірвання договору оренди.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Агрофірма Корнацьких» просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на суперечливість поведінки позивача, який протягом тривалого часу не заперечував, що отримував орендну плату, як в грошовій, так і в натуральній формі, та не подавав позову про стягнення орендної плати.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко О.С. приймав в режимі відеоконференції.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5.1508 га, кадастровий номер :02:000:0063, розташована в межах території Багачівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджено даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №088027, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 03 вересня 2003 року.

01 січня 2005 року ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності серія ВАР № 521444, реєстраційний № 8433 від 11 жовтня 2003 року, підписав із ТОВ "Агрофірма Корнацьких", договір оренди землі № 179/К, площею 5.15 га, строком на 50 років з терміном закінчення 31 грудня 2054 року. Договір оренди належним чином зареєстрований.

Додатком №1 до договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2005 року №179/К передбачено форми орендної плати: грошова (у гривнях) у розмірі 975 грн. 15 коп., термін виконання - до 26 грудня року, за який орендна плата сплачується. Натуральна - пшениця від 700 кг до 1000 кг, ячмінь від 400 кг до 700 кг, соняшник 70 кг, кукурудза (в зерні) 105 кг, цукор - 28 кг, термін виконання - після збору належної до видачі сільгосппродукції, але не пізніш 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відробіткова - оранка (культивація) присадибної ділянки в розмірі до 0,25 га безоплатно, понад зазначену площу з оплатою орендодавцем вартості таких робіт по цінам, встановленим в господарстві орендаря, термін виконання - щоосені, але не пізніше 31 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Грошова допомога на погребіння в розмірі 400 грн. - в разі смерті орендодавця.

Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї сторони унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

На заперечення позовних вимог ОСОБА_1 щодо невиплати орендної плати за період 2005 2015 років, відповідач посилався на пропуск позивачем позовної давності щодо таких вимог та на сплив строку зберігання товариством первинних документів щодо виплати орендної плати.

За наступний період представником відповідача надано відомості про виплату ОСОБА_1 орендної плати, зокрема у 2016 році ним отримано 3 800 грн., у 2017 році 3 800 грн., у 2018 році 400 кг. ячменю та 400 кг пшениці., у 2019 році 4 730 грн.

Відомостей про отримання ОСОБА_1 орендної плати у 2020 2022 роках матеріали справи не містять.

Проте, до відзиву на позовну заяву відповідач додав листи-повідомлення від 18 березня 2021 року та від 06 вересня 2021 року, якими ОСОБА_1 повідомлявся про нарахування йому орендної плати з пропозицією її отримання. Факт направлення цих листів орендодавцю підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від 20 березня 2021 року та від 06 вересня 2021 року.

У 2022 році ТОВ «Агрофірма Корнацьких» розмістила в місцевій газеті «Кривоозерщина» оголошення про можливість орендодавцями отримати орендну плату.

Також в матеріалах справи наявні надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходів та утриманих податків станом на 07 квітня 2023 року, з яких вбачається, що у 2020, 2021 та 2022 році ОСОБА_1 отримав дохід з земельної ділянки, переданої в орнеду ТОВ «Агрофірма Корнацьких».

Проте, в липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" та ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від

30 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_3 , укладаючи 01 січня 2005 року від імені ОСОБА_1 договір оренди землі із ТОВ «Агрофірма Корнацьких», не був уповноважений власником цієї землі на вчинення таких дій, з огляду на припинення чинності довіреності в зв`язку із закінченням строку її дії, тобто не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на час вчинення правочину. При цьому суд зазначив, щозайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) - ТОВ «Агрофірма Корнацьких» слід розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на ці земельні ділянки. Тому належним та ефективним способом захисту прав позивача у даному випадку є звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом її витребування у ТОВ «Агрофірма Корнацьких» і, як наслідок, про скасування державної реєстрації спірного договору оренди цієї земельної ділянки.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Кравченком О. С., задоволено частково, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації договору оренди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог. Скасовано державну реєстрацію договору оренди землі № 179/К від 01 січня 2005 року, що укладений між орендодавцем ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 , діючого в його інтересах на підставі довіреності, та орендарем ТОВ «Агрофірма Корнацьких», зареєстрованого державним реєстратором Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Калашнік О. Ю, відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0063, площею 5,1508 га, що розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області (рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 53549918 від 11 серпня 2020 року). В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та скасовано постанову Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації договору оренди землі № 179/К від 01 січня 2005 року. Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2022 року змінено та викладено мотиви відмови у задоволенні позовних в редакції цієї постанови. Свою постанову Верховний Суд мотивував тим, що видана ОСОБА_3 довіреність не передбачала строку її дії, а норма ЦК Української РСР, яка визначала збереження нею сили протягом одного року з дня її вчинення, втратила чинність з 01 січня 2004 року, тому жодної з наведених у частині першій статті 248 ЦК України підстав припинення представництва за довіреністю на час укладення договору оренди землі № 179/Квід 01 січня 2015 року не відбулося. Таким чином, повірений ОСОБА_3 станом на 01 січня 2005 року мав повноваження на підписання вказаного договору оренди землі в інтересах ОСОБА_1 . При таких обставинах слід вважати, що договір оренди землі № 179/К від 01 січня 2005 року є укладеним повноважною особою та створює цивільні права та обов`язки за змістом правочину для власника землі як орендодавця. При цьому колегія суддів Верховного Суду також посилалася на те, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу отримував орендну плату від орендаря ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а отже своїми діями схвалював договір оренди землі № 179/К, укладений 01 січня 2005 року від його імені ОСОБА_3 та не заявляв про вчинення правочину останнім з перевищенням його повноважень.

Позиція апеляційного суду

У частині першій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша статті 14 Закону України "Про оренду землі").

Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (стаття 21 Закону України "Про оренду землі").

За статтею 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Водночас у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі, оскільки вказані документи є платіжними і з них можливо встановити періоди нарахування (постанова Верховного Суду від 23 червня 2022 року в справі № 193/805/20).

Щодо доводів ОСОБА_1 про неотримання орендної плати за період 2005 2015 років, то вони є безпідставними, оскільки виплата орендної плати за цей час встановлена судовим рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації договору оренди землі № 179/К від 01 січня 2005 року, в якій судами першої, апеляційної та касаційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримував орендну плату за цей період, що вказувало на визнання ним договору оренди. Ця обставина стала однією з підстав для відмови судами усіх трьох інстанцій у задоволенні зазначеного вище позову.

Також у справі яка переглядається, відповідач посилався на ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який визначає строки зберігання первинних документів, які містять відомості про господарські операції. Строк зберігання відомостей про виплату орендної плати за цим Законом складають 3 роки.

Отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2016 2019 роки, як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджується відомостями про видачу грошових коштів з каси ТОВ «Агрофірма Корнацьких», видатковим касовим ордером, відомостями про отримання ячменю та пшениці, відомостями про виплату готівки протягом 2016 2019 років.

Протягом 2020 2022 років ТОВ «Агрофірма Корнацьких» неодноразово запрошувала ОСОБА_1 для отримання орендної плати, проте останній за її отриманням не з`являвся.

Доводи апелянта про те, що він не знав про існування газети «Кривоозерщина», в якій ТОВ «Агрофірма Корнацьких» друкувало оголошення орендодавцям про можливість отримання орендної плати, апеляційний суд сприймає критично, оскільки вважає, що проживаючи в с. Криве Озеро з 1984 року, як про це свідчать дані паспорта позивача ОСОБА_1 , останній не міг не знати про існування такої газети.

Крім цього на адресу ОСОБА_1 орендарем надсилалися повідомлення про можливість отримати орендну плату. Заперечень щодо цього факту ОСОБА_1 не висловлював, проте посилався на практику Верховного Суду про можливість розірвання договору оренди у разі систематичної невиплати орендної плати.

Також ТОВ «Агрофірма Корнацьких», запрошуючи ОСОБА_1 за отриманням орендної плати, пропонувало надати реквізити банківського рахунку, на який її можливо було б зарахувати. Проте, ОСОБА_1 такого рахунку не надав.

Окрім цього, будь-яких доказів того, що протягом 2020-2022 років він звертався до орендаря за отриманням орендної плати, а орендар у її виплаті відмовляв, ОСОБА_1 не надав.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з наявних у справі доказів та пояснень сторін систематичної несплати орендарем орендної плати не вбачається, а неотримання ОСОБА_1 орендної плати у 2020-2022 роках є його добровільною бездіяльністю та штучним створенням обставини, яка, на його думку, могла б призвести до розірвання договору оренди.

Отже, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, що відповідач належно виконував свої зобов`язання за договором оренди земельної ділянки від 01 січня 2005 року, своєчасно здійснював виплату орендної плати у готівковій та натуральній формі.

Таким чином, суд правильно вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У статтях 12, 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи, та як наслідок - ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та при подачі сторонами апеляційних скарг.

Проте, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, витрати апелянта залишаються за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Кравченком Олександром Сергійовичем залишити без задоволення.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 16 жовтня 2023 року