ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/336/22 Номер провадження 22-ц/814/2856/23Головуючий у 1-й інстанції Харченко В.Ф. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року, ухвалене суддею Харченко В.Ф., повне рішення складено 23.12.2022,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Неля Володимирівна, про визнання заповіту нікчемним.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Неля Володимирівна, про визнання нікчемним заповіту від 17.06.2013 на користь ОСОБА_3 , що посвідчений секретарем Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Золотаренко Л.М., зареєстровано реєстрі за № 426.

В обґрунтування позову вказали, що зазначеним заповітом спадкодавець ОСОБА_4 заповів свій будинок, земельну ділянку і не отриману пенсію відповідачеві ОСОБА_3 . Натомість заповіт посвідчено секретарем Золотаренко Л.М. з порушенням вимог ст.ст. 32, 38, 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 1223, 1247, 1251 Цивільного кодексу України, а саме: заповіт посвідчено посадовою особою органу місцевого самоврядування, на яку не було покладено повноваження щодо вчинення нотаріальних дій.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Трембач Неля Володимирівна, про визнання заповіту нікчемним, - відмовлено.

З цим рішенням не погодилися позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подавши на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити їх позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують, що вони, як спадкоємці ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, та їх повідомлено про наявність заповіту, складеного за життя їх дідом (спадкодавцем) на сторонню людину ОСОБА_3 .

Оскільки заповіт посвідчено секретарем Золотаренко Л.М. з порушенням вимог закону, позивачі вважають, що він є нікчемний.

Також зазначають, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, що подані позивачами, взявши до уваги надані відповідачкою докази та безпідставно відмовив у задоволенні їх заяви про витребування доказів, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Подорожняк В.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції, яке вважає законним і обґрунтованим.

У судове засідання в режимі відеоконференції в приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області з`явився представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Подорожняк В.В.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , відповідач Оболонська сільська рада до апеляційного суду не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи не перешкоджає її розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що 17.06.2013 секретарем Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Л.М.Золотаренко посвідчено заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 . Заповіт зареєстровано у реєстрі за № 426 (а.с. 97, 101).

20.06.2013 вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі Полтавською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції" (а.с.30, 98, 99).

Звертаючись до суду з позовом про визнання вказаного заповіту нікчемним, позивачки посилалися на те, що цей заповіт посвідчено секретарем Золотаренко Л.М. з порушенням вимог закону, а саме: заповіт посвідчено посадовою особою органу місцевого самоврядування, на яку не було покладено повноваження щодо вчинення нотаріальних дій; не покладення на секретаря сільської ради, як на посадову особу виконавчого комітету сільської ради, обов`язку вчиняти нотаріальні дії, є підставою для визнання заповіту нікчемним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що заповіт посвідчено повноважною особою органу місцевого самоврядування, що підтверджено рішеннями Оболонської сільської ради.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 1247 ЦК заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1251 ЦК якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про нотаріат" у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють, у тому числі, таку нотаріальну дію, як посвідчення заповітів (крім секретних).

Пунктами 1.1, 1.2 розділу І "Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 №3306/5, визначено, що перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат". Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Підпунктом 1.1. пункту 1 розділу ІІІ Порядку передбачено, що посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти.

Підпунктом 5 пункту "б" частини першої статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, чинній на час посвідчення спірного заповіту) визначено, що до відання виконавчих органів сільських рад належать делеговані повноваження щодо вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

Виконавчим органом сільської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень (ч. 1 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 6 ст. 59 цього Закону встановлено, що виконавчий комітет сільської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (частина перша статті 1257 ЦК України).

Відтак заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Як зазначив Верховний Суд України в ухвалі від 19.01.2006 року при розгляді цивільної справи з аналогічних правовідносин, вирішуючи питання про правильність посвідчення заповіту секретарем сільської ради, суд повинен витребувати та дослідити рішення виконавчого комітету сільської ради, яке б надавало цій посадовій особі право на вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідно до ст. 37 Закону України "Про нотаріат", статей 38, 42, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов`язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Крім того, суд повинен брати до уваги роз`яснення, викладені у п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", відповідно до яких у разі посвідчення угоди, якою є заповіт, не тим органом або не тією службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних дій, угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми.

Також 25 березня 2020 року Верховний Суд у справі №303/5126/18 дійшов до таких висновків.

Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 37 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваного заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення заповітів.

Наведена вище норма закону містила пряму вказівку щодо покладення на посадових осіб виконавчих комітетів сільських рад, у випадку відсутності у такому населеному пункті нотаріусів, повноважень на вчинення нотаріальних дій. При цьому посилань на необхідність прийняття виконавчим комітетом рішень про наділення посадової особи такими повноваженнями зазначений законодавчий припис не містить.

Згідно статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 38 зазначеного Закону вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, визначено одним із делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

При цьому делегованими повноваженнями є повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад (стаття 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Виходячи із вищевикладеного вчинення нотаріальних дій посадовою особою виконавчого комітету сільської ради, якою, в тому числі є його секретар, у випадку відсутності у населеному пункті нотаріуса, є здійсненням відповідним органом місцевого самоврядування (від імені якої діє її посадова особа) делегованих повноважень, наданих їм в силу прямої норми закону.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1ст. 83 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановив місцевий суд, і це підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачами належними, допустимими і достатніми доказами, що рішеннями Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області першої сесії сільської ради шостого скликання:

- "Про обрання секретаря Оболонської сільської ради" від 16.11.2010 - обрано секретарем сільської ради депутата ОСОБА_7 (а.с. 60);

- "Про покладення виконання обов`язків нотаріальних дій" від 16.11.2010 - сільська рада поклала вчинення обов`язків нотаріальних дій на секретаря сільської ради Л.М.Золотаренко (а.с. 61);

- "Про здійснення секретарем сільської ради повноважень секретаря виконавчого комітету сільської ради" від 16.11.2010 - доручено секретареві сільської ради Л.М.Золотаренко здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету сільської ради (а.с. 62).

Копії вказаних рішень належним чином засвідчені посадовими особами, містять відтиск печатки Оболонської сільської ради Семенівського району, їх достовірність жодними належними і допустимими доказами не спростована. Отже вони обґрунтовано взяті до уваги місцевого суду на підтвердження того, що заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 від 17.06.2013, зареєстрований у реєстрі за № 426 та у спадковому реєстрі 20.06.2013, посвідчений секретарем Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області Л.М.Золотаренко, яка є повноважною особою на вчинення нотаріальних дій.

Вказані рішення сільської ради не викликають сумнівів у колегії суддів апеляційного суду.

Належні і допустимі докази, які б давали підстави вважати вказані рішення недостовірними, сфальсифікованими тощо позивачами не надано та матеріали справи не містять.

При цьому суд першої інстанції надав правильну правову оцінку ксерокопії рішення першої сесії восьмого скликання Оболонської сільської ради від 01 грудня 2020 №13 "Про покладення виконання обов`язків на вчинення нотаріальних дій", приєднану позивачами до письмових заперечень на відзив, пославшись на те, що вона не засвідчена належним чином та не відповідає ч. 9 ст. 83 і ст. 95 ЦПК України (а.с. 118-120,130).

Крім того, вказане рішення не спростовує правомірність рішень від 16.11.2020 р.

Встановивши, що оспорюваний заповіт посвідчений повноважною особою на вчинення нотаріальних дій секретарем Оболонської сільської ради Семенівського району Золотаренко Л.М., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним.

Доводи апеляційної скарги позивачів, які дублюють обґрунтування позовних вимог, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи позивачів щодо неперевірки судом змісту попереднього заповіту, оскільки відповідно до ст. 1254 ч.2 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів не встановлено. Отже апеляційна скарга залишається апеляційним судом без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: О. В. Чумак

Судді: С.А.Гальонкін

Л.І.Пилипчук