Провадження № 2-з/359/119/2023
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

13.10.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Щербини Л.А., надійшла вище зазначена заява, з проханням : вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку № :04:001:4537, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 ..

Дана заява подана до подання позовної заяви. При цьому зазначено осіб, що мають отримати статус учасників справи : відповідач ОСОБА_2 .

Подану заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , являється власницею земельної ділянки з кадастровим номером № :04:001:0815, площею 0,720 га, яка розташована на території Бориспільського району, Вишеньківської сільської ради з 2004 року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №139115. Вказаною земельною ділянкою вона користується з 2004 року. Ділянка огороджена парканом та на ній знаходяться споруди, які на даний час проходять процедуру введення в експлуатацію.

Крім того зазначено, що у лютому 2021 року вказаною ділянкою намагалися заволодіти невідомі особи, шляхом використання підроблених документів, у зв`язку із чим до Бориспільського міськрайонного суду Київської області було подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова В.С., про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на цей об`єкт нерухомого майна та скасування відповідного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також зобов`язання видалити записи про земельну ділянку з Державного земельного кадастру та витребування земельної ділянки з чужого не законного володіння (справа №359/3742/21).

Крім того зазначено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2023 частково задоволено позов, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 16.02.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1791 - скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарової В.С. № 56642842 від 16.02.2021 про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,719 га з кадастровим номером :04:001:4537 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, а також скасовано відповідний запис № 40576524 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З метою виконання вказаного рішення, у липні 2023 року скасовано заходи забезпечення по даній справі.

Крім того заявник зазначає, що 10.10.2023 на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 прийшли невідомі чоловіки і почали здійснювати заміри земельної ділянки та фотозйомку. Після перевірки інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що 27.09.2023 державним реєстратором Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області Герасимчук А.П. здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:4537 за ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 578867 виданий 17.06.2010.

Розглядаючи справу № 359/3742/21 в Бориспільському міськрайонному суді встановлено наступні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, які додаються : відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.09.2021 та від 13.10.2021 в Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відсутній запис за № 1897 від 17.08.2010 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 578867 на ім`я ОСОБА_2 ..

Крім того, у місцевому фонді документації із землеустрою Відділу відсутня документація із землеустрою, щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 ..

Також заявник зазначає, що на даний час існує дві земельні ділянки, які мають одинакові конфігурації, а саме земельна ділянка №:04:001:0815, яка належить ОСОБА_1 та земельна ділянка №:04:001:4537, яка неправомірно внесена до Реєстру на підставі не дійсного Державного акту на землю. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені порушенням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, межі якої змінено, внаслідок дій відповідача є приватноправовими. Крім того існує спір про право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відтак, цей спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Враховуючи, що метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді, а також приймаючи до уваги викладені у заяві обставини, що свідчать про високий ризик відчуження зареєстрованої за відповідачем земельної ділянки, що в подальшому може істотно ускладнити утому числі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, слід дійти висновку, що обраний вид та спосіб забезпечення є співмірним, необхідним та достатнім заходом для забезпечення позову.

З цих підстав заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до поданої заяви, заявник пропонує не застосовувати заходи зустрічного забезпечення, оскільки застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, жодним чином не спричинить відповідачу будь-яких збитків.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Зі змісту поданої заяви та долучених доказів, якими заява обґрунтована, встановлено, що заявник має зареєстроване місце проживання в Україні, а також зазначене нерухоме майно в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків, а тому підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер № :04:001:4537, площею 0,719 га, право власності на яку зареєстровано 27.09.2023 РНОНМ № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 ) боржником ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКППФО - НОМЕР_3 ).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 19 жовтня 2023 року та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 (десяти) днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі : неподання заявником відповідної позовної заяви.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома та виконання : стягувачу, боржнику та Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів