Справа № 585/1261/23
Провадження № 2/645/851/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді Федорова О.В.

за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором оренди,-

в с т а н о в и в:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 23012,38 грн. заборгованості по орендній платі, 3700,00 грн. вартості не повернутого з тимчасового користування обладнання, 53874,76 грн. суми неустойки, всього 70587,14 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14 червня 2021 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено Договір оренди №А00115594 (далі - Договір), за яким, Орендодавець надає Орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а Орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати Орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором. В рамках дії цього Договору, згідно з Актом передачі обладнання в оренду на строк з 14.06.2021 року по 13.07.2021 року Орендодавець передав Орендарю в оренду обладнання, а саме: Вишку Варіант 0,75 х 1,6 (3+1), вис. 5,1; 1 компл. у складі, зазначеному в Акті передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року, вартість оренди за добу становить 75,00 грн., вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 15142,62 грн. Найменування, вартість обладнання та ціна оренди обладнання вказана в акті передачі обладнання в тимчасове користування та Додатку № 1 від 14.06.2021 року, які є додатками до договору оренди №А00115594 від 14.06.2021 року та були підписані Сторонами. В силу п.3.1. Договору оренди, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Позивач наголосив, що від відповідача надійшов платіж 14.06.2021 року - 2175,00 грн. (4175,00 грн. - 2000,00 грн. (гарантійний платіж). Позивач стверджує, що обладнання за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року було частково повернуто 21 січня 2022 року, про що було складено відповідний акт часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 21.01.2022 року, отже термін оренди склав 222 доби. Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування частиною неповернутого майна не виконує та не вносить плату за користування майном, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна Орендодавцеві. 29.08.2022 року на підставі умов Договору на адресу Орендаря позивачем було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, однак вимога залишена без реагування. Непогашення Орендарем заборгованості по орендній платі, неповернення орендованого майна та продовження користування обладнанням є порушенням Орендарем своїх договірних зобов`язань, що зумовило звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.04.2023 року вищевказану позовну заяву направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Ашурової Аліни Рашидівни про витребування доказів та витребувано у ФОП ОСОБА_1 виписку з банківського рахунків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в тому числі, але не виключно з карткового рахунку НОМЕР_2 за період з 14.06.2021 року по 24.02.2022 року, а також належним чином завірену копію книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 14.06.2021 року по 24.02.2022 року.

Рух справи відображений у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання позивач ФОП ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином. В позовній заяві представник позивача просила розглядати справу за відсутності позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача, в якій представник просила у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 28.06.2023 року, сторона відповідача повністю заперечувала проти задоволення позову, посилаючись, зокрема, на те, що нарахування позивачем заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій з 14.06.2021 року по 21.01.2022 року є неправомірним з огляду на те, що з 14.06.2021 року відповідач добросовісно сплачував суму оренди за користування майном готівковим розрахунком на складі позивача. Докази у вигляді чеків або квитанцій у відповідача не збереглися, через те, що вони не надавалися позивачем, і відповідач не турбувався за добросовісність дій ФОП ОСОБА_1 . Окремим доказом сплати є Акт повернення обладнання з тимчасового користування від 21.01.2022 року, де вказано, що за результатами приймання обладнання з оренди Сторони претензій одна до одної не мають. Відповідач вважає, що у випадку несплати відповідачем оренди протягом червня-січня позивач безперечно би витребував майно з оренди та направив вимогу про погашення боргу з орендної плати. Проте позивач дозволив продовжити використовувати його майно у подальшій діяльності відповідача. Далі, позивач безпідставно нараховує 26800,00 грн. неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди за період з 14.07.2021 року по 21.01.2022 року. Користування було продовжене правомірно та оплачувалося.

Крім того, відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався на положення п. 4.4 Договору, яким обумовлено, що при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний внести 100 % передоплату за користування обладнанням понад раніше встановленого сторонами терміну оренда за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку неповернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди у дводенний строк, Орендодавець має право: самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому Орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання та інші витрати, пов`язані із поверненням обладнання на підставі виставленого рахунку; або відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання; або звернутись до компетентних органів на предмет оголошення орендаря у розшук та притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Однак жодна з цих дій не була вчинена позивачем до 29.08.2022 року, коли була направлена вимога на адресу відповідача.

Щодо вимог про сплату оренди та неустойки за період з 21.01.2022 року по 25.10.2022 року відповідач посилався на те, що через введення на території України воєнного стану на підставі Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через повномасштабне вторгнення РФ на територію України, відповідачем орендоване майно з загальновідомих підстав не використовувалося, оскільки території Чугуївського району та безпосередньо Старосалтівська селищна територіальна громада були окуповані російськими військами. З 24.02.2022 року усе орендовано майно залишилося у смт. Старий Салтів, яке було окуповане, а пізніше добратися на цю територію було неможливо через мінування та зруйнований міст на дамбі через Сіверський Донець. У травні 2023 року одному з представників власника будинку вдалося дістатися будинку та вивезти майно, що зберіглося. За Актом повернення обладнання з тимчасового користування до Акту передачі обладнання №4 від 21.02.2022 року з єдиного об`єкту будівництва за Договором оренди обладнання №А00115594 від 14.06.2021 року іншим співробітником цього ж об`єкту будівництва було повернуто 4 стабілізатори 1,5 метри. Таким чином, відповідач вважає, що покладення на нього надмірної відповідальності за невикористання майна у зв`язку із війною, окупацією тр бойовими діями безпосередньо на території Старосалтівської селищної територіальної громади є неправомірним.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

14 червня 2021 року між сторонами укладено Договір оренди №А00115594 (далі - Договір оренди), за яким, Орендодавець надає Орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а Орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати Орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором.

Орендна плата за користування Обладнанням розраховується на підставі розцінок Орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати зазначеної Сторонами в акті прийому - передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання Сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору оренди, Найменування Обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються в відповідних Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Початок перебігу строку оренди кожної одиниці Обладнання, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі Обладнання за Актом передачі обладнання в тимчасове користування (п. 4.1.Договору).

Термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному незабрудненому стані (п. 4.3 Договору).

Судом встановлено, що згідно з Актом передачі обладнання в оренду на строк з 14.06.2021 року по 13.07.2021 року Орендодавець передав Орендарю в оренду обладнання, а саме: вишку Варіант 0,75 х 1,6 (3+1), вис. 5,1; 1 компл. у складі, зазначеному в Акті передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року, вартість оренди за добу становить 75,00 грн., вартість обладнання у зазначеній в Додатку комплектації 15142,62 грн..

Найменування, вартість обладнання та ціна оренди обладнання вказана в акті передачі обладнання в тимчасове користування та Додатку № 1 від 14.06.2021 року, які є додатками до договору оренди №А00115594 від 14.06.2021 року та були підписані Сторонами.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору не пізніше дати передачі обладнання в оренду.

В порядку виконання умов Договору від Відповідача 14.06.2021 року надійшов платіж в сумі 2175,00 грн. (4175,00 грн. - 2000,00 грн. (гарантійний платіж)).

Пунктом 3.3 Договору оренди визначено, що гарантійний платіж означає платіж по забезпеченню виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором, та сплачується Орендодавцеві, не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір гарантійного платежу зазначається у відповідному Додатку і повертається Орендарю на умовах, визначених цим Договором. Гарантійний платіж знаходиться у Орендодавця без нарахування будь-яких відсотків. Гарантійний платіж Орендодавець самостійно використовує у випадку несплати орендної плати, та/або компенсує за рахунок гарантійного платежу будь-які збитки, заподіяні з вини Орендаря, та/або зараховує у якості штрафної санкції (п. 3.3.1. Договору оренди).

Згідно з п. 4.4 Договору оренди, при намірі Орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право, зокрема відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання (п. 4.4. Договору). Згідно з п. 5.5 Договору оренди, Орендар повинен повернути Обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/ або в Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення Обладнання строк, у визначених Договором випадках.

З матеріалів справи вбачається, що Обладнання, за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року, було частково повернуто позивачеві 21 січня 2022 року, про що було складено відповідний акт часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 21.01.2022 року, отже термін оренди склав 222 доби.

Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування частиною неповернутого майна не виконав та не вносив плату за користування майном.

Відповідно до п. 8.3 Договору оренди, несвоєчасне або неповне внесення орендної плати, є зокрема підставою для дострокового розірвання Договору з боку Орендодавця.

Крім того, згідно з п. 7.2. Договору, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2022 року на адресу відповідача позивачем було направлено повідомлення (вимогу) за Договором оренди з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, про що свідчить опис вкладення до цінного листа зі штемпелем поштового відділення від 29.08.2022 року, поштова накладна № 778 від 29.08.2022 року та фіскальний чек від 29.08.2022 року.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором оренди станом на 25.10.2022 року становить 66 887,14 грн., з яких: 1 475,00 грн. сума заборгованості по орендній платі згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року за період з 14.06.2021 року по 21.01.2022 року (222 доби х 75,00 грн./доба) = 16650,00 грн з урахуванням сум часткової сплати: 14.06.2021 року - 2 175,00 грн. (4175,00 грн.-2000,00 грн. (сума гарантійного платежу); 26800,00 грн. сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті прийому-передачі від 14.06.2021 року за період з 14.07.2021 року по 21.01.2022 року (192 доби х 75,00 грн./доба х 2 - гарантійний платіж 2 000,00 грн. (на підставі п. 3.3.1. Договору) (п. 7.2. Договору); 8537,38 грн. сума заборгованості по орендній платі згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року, з урахуванням вартості неповернутого обладнання в розмірі 3700,00 грн. згідно Акту часткового повернення обладнання від 21.01.2022 року обладнання за період з 21.01.2022 року по 25.10.2022 року (278 діб) (1) розрахунок вартості оренди обладнання вартістю 3700,00 грн.: 75,00 грн.доба / вартість оренди / 8974,62 грн. загальна вартість обладнання х 100 = 0,83%; 3700,00 грн. х 0,83%= 30,71 грн./доба; 2) вартість оренди 278 діб х 30,71) 17074,76 грн. сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, за період з 21.01.2022 року по 25.10.2022 року (278 діб х 30,71/доба х 2) (п. 7.2. Договору).

Крім того, відповідно до п. 6.2.8 договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві за відповідним Актом передачі обладнання з тимчасового користування в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання вимоги від Орендодавця.

Відповідно до п. 4.4. договору оренди №А00115594 від 14.06.2021 року, у випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право самостійно забрати обладнання за адресою його розташування або Орендодавець має право відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в тому числі в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмові від прийняття обладнання.

29.08.2022 року позивач направив на адресу підповідача лист-вимогу щодо повернення обладнання, а у разі не повернення обладнання Орендодавець відмовляється від прийняття обладнання, а Орендар зобов`язаний сплатити його вартість у зв`язку з відмовою від прийняття обладнання.

До теперішнього часу частина орендованого обладнання, у зв`язку із закінченням строку оренди та направлення вимоги про повернення обладнання, Відповідачем не повернута та не сплачена його вартість.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, злину (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Орендарем зазначені у договорі оренди зобов`язання щодо сплати вартості оренди та своєчасного повернення орендованого обладнання відповідно до умов договору, не виконані.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача у відзиві на позов, що з 14.06.2021 року він добросовісно сплачував суму оренди за користування майном готівковим розрахунком на складі позивача. Відповідач зазначив, що докази у вигляді чеків або квитанцій у нього не збереглися, через те, що вони не надавалися позивачем, і відповідач не турбувався за добросовісність дій ФОП ОСОБА_1 .

Акт повернення обладнання з тимчасового користування від 21.01.2022 року, в якому вказано, що за результатами приймання обладнання з оренди Сторони претензій одна до одної не мають, не може вважатися беззаперечним доказом своєчасної сплати орендних платежів відповідачем за вищевказаний період.

Згідно з вимогами ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Зі змісту статті 81 ЦПК України випливає, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень .

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

Відповідач, всупереч вимог частини 1 статті 81 ЦПК України, не довів факту своєчасної сплати ним орендної плати за договором оренди №А00115594 від 14.06.2021 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є його процесуальним обов`язком.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 14475,00 грн. за період з 14.06.2021 року по 21.01.2022 року (222 доби х 75,00 грн./доба) = 16 650,00 грн з урахуванням сум часткової сплати: 14.06.2021 року - 2 175,00 грн. (4175,00 грн.-2000,00 грн. (сума гарантійного платежу), підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення неустойки (пені), суд зазначає, що за статтями 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 548 ЦК України).

Тобто неустойка згідно із частиною другої статті 785 ЦК України розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).

Водночас неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. Отже, передбачена частиною другою статті 785 ЦК України неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення.

Такий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 910/11131/19.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що всупереч вимог договору оренди, відповідач продовжував користуватися орендним обладнанням і після закінчення строку його дії. При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині, ФОП

ОСОБА_1 посилалася на частину другу статті 785 ЦК України, та просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням, а саме: 26 800,00 грн. суми неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті прийому-передачі від 14.06.2021 року за період з 14.07.2021 року по 21.01.2022 року (192 доби х 75,00 грн./доба х 2 - гарантійний платіж 2 000,00 грн. (на підставі п. 3.3.1. Договору), а також 17074,76 грн. сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, за період з 21.01.2022 року по 25.10.2022 року (278 діб х 30,71/доба х 2).

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за той самий період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки вважатиметься притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України («Плата за користування майном») і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України («Обов`язки наймача у разі припинення договору найму») не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного Господарського Суду Верховного Суду: від 13.02.2018 року у справі №910/12949/16, від 17.12.2018 року у справі № 906/1037/16.

За таких обставин, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) в розмірі 53874,76 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 8537,38 грн. суми заборгованості по орендній платі згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 р., з урахуванням вартості неповернутого обладнання в розмірі 3 700,00 грн. згідно Акту часткового повернення обладнання від 21.01.2022 року обладнання за період з 21.01.2022 року по 25.10.2022 року (278 діб) (1) розрахунок вартості оренди обладнання вартістю 3700,00 грн.: 75,00 грн.доба/ вартість оренди/ 8974,62 грн. загальна вартість обладнання х 100 = 0,83%; 3700,00 грн. х 0,83%= 30,71 грн./доба; 2) вартість оренди 278 діб х 30,71).

Згідно даних копії акту передачі обладнання у тимчасове користування від 21.02.2022 року, адреса місцезнаходження обладнання - с. Бугаївка, Вовчанського району Харківської області орендоване майно було отримано відповідачем 14.06.2021 року.

Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан.

Відповідно до листа Торгово-промислова палата України від 28.02.2022 (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14? Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчено форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

В своєму відзиві на позов відповідач посилався на те, що з початку повномасштабного вторгнення РФ він не міг користуватись отриманим в оренду обладнанням та повернути його орендодавцю з причин які від нього не залежали, а саме у зв`язку із тим що на території, де перебувало орендоване майно, у період з 24 лютого 2023 року велись активні бойові дії. Після припинення яких він зміг потрапити до місцезнаходження орендованого обладнання з метою його повернення позивачу.

Відповідно до Акту повернення обладнання від 21.01.2022 року ФОП ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 частину отриманого в оренду обладнання. У вказаному акті зазначено, що загальна вартість орендованого обладнання, що не повернуто, складає 3700,00 грн..

Матеріали справи не містять доказів своєчасного внесення орендної плати згідно з Актом передачі обладнання у тимчасове користування від 14.06.2021 року, з урахуванням вартості неповернутого обладнання в розмірі 3700,00 грн. згідно з Актом часткового повернення обладнання від 21.01.2022 року. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1044,14 грн. за період з 21.01.2022 року по 23.02.2022 року (34 доби) (розрахунок вартості оренди обладнання вартістю 3700,00 грн.: 75,00 грн.доба/ вартість оренди/ 8974,62 грн. загальна вартість обладнання х 100 = 0,83%; 3700,00 грн. х 0,83%= 30,71 грн./доба; вартість оренди 34 доби х 30,71), є обгрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості по орендній платі з урахуванням вартості неповернутого обладнання за період з 24.02.2022 року по 25.10.2022 року, та стягнення вартості неповернутого з тимчасового користування обладнання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Посилаючись на форс-мажор, як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде однозначно недостатньо.

Зокрема, з цього приводу в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (КГС ВС) від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначено: «…Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом …».

Наявність форс-мажорних обставин може підтверджуватися будь-якими доказами, яких, на думку суду, буде достатньо для встановлення відповідної обставини. Наявність форс-мажору це, в тому числі, питання факту, і законодавство не містить жодних обмежень щодо того, якими саме доказами можна підтвердити наявність цього факту.

Такої ж позиції дотримується і КГС ВС, у п. 44 постанови якого від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20 зазначено: «… Суди попередніх інстанцій вважали, що єдиним доказом існування форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати, втім, ця позиція є помилковою. Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань, які виникли внаслідок укладення договору оренди між резидентами України, може доводитися будь-якими доказами …».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу 164 від 31 травня 2023 року) затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією серед яких між іншим і с. Бугаївка Вовчанського району Харківської області (з 24.02.2022 року по 12.09.2022 року).

З огляду на зазначене суд вважає доведеним факт наявності форс-мажорної обставини викликаної повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, що позбавило відповідача можливості користуватися орендованим майном за адресою: с. Бугаївка Вовчанського району Харківської області, що є підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання з урахуванням вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України.

Звільнення від виконання грошового зобов`язання може встановлюватися спеціальними нормами законодавства, зокрема ч. 4 та 6 ст. 762 ЦК України щодо звільнення від орендної плати у випадку, коли можливість користування майном істотно зменшилася або майно не могло бути використане наймачем через обставини, за які він не відповідає.

За правилами ч. ч. 4 та 6 ст. 762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по орендній платі з урахуванням вартості неповернутого обладнання за період з 24.02.2022 року по 25.10.2022 року, та стягнення вартості неповернутого з тимчасового користування обладнання.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України та з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 236,04 грн. (15519,14 х 1073,60 / 70587,14).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 14475,00 грн. суми заборгованості по орендній платі за період з 14.06.2021 року по 21.01.2022 року, 1044,14 грн. суми заборгованості по орендній платі з урахуванням вартості неповернутого обладнання за період з 21.01.2022 року по 23.02.2022 року, витрати по сплаті судового збору в сумі 236,04 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Суддя О.В. Федорова