Провадження № 2/127/4069/23
УХВАЛА

17 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Давискибу В.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 посилається, зокрема на положення ст. 392 ЦК України, а також, на положення ст. 69, 71 СК України, яким регламентується порядок вирішення спору про поділ майна, яке перебуває у спільній власності подружжя. На підтвердження заявлених вимог надає відповідні докази належності їй на праві приватної власності транспортного засобу марки Кіа, модель Carens,VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відповідачу квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин із зазначенням по ним доказів, яким саме чином порушені майнові права позивача, зокрема щодо транспортного засобу, за захистом яких остання звертається до суду. Тобто, не зазначає конкретних фактичних обставин, з яких вбачаються поведінка відповідача щодо порушення, невизнання або оспорення прав позивача на визначені у позовній заяві об`єкти рухомого та нерухомого майна, а також яким чином її права є порушеними. При цьому, суд відмічає, що позивач і так є титульним володільцем транспортного засобу.

Не містить позовна заява і зазначення доказів щодо цього.

Слід також звернути увагу позивача, що за предметом позовних вимог остання в порядку поділу спільного майна подружжя просить суд визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , позбавивши відповідача ОСОБА_2 права власності на цілу частку. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки Kia, марки Carens, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, припинити за ОСОБА_1 право власності на вказаний легковий автомобіль та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію, що становить вартості автомобіля в розмірі 127075,89 грн, що еквівалентно 3750,00 доларам США.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 5 ЦК України.

Положеннями ч. 3 ст. 13 ЦПК України визначено диспозитивність цивільного судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право також мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу вищезазначених положень юридичною заінтересованістю володіють тільки ті особи, що звертаються до суду, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин, або кому законом надане право на звернення до суду в інтересах інших осіб. Особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

При цьому, позивач заявляючи позовні вимоги просить, у тому числі, вирішити питання безпосередньо про права відповідача.

Враховуючи наведене, позивачу, обираючи спосіб захисту порушеного права та відповідно спосіб поділу спільного майна, необхідно визначитися із змістом заявлених вимог.

Крім того, згідно 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження факту сплати судового збору позивачем до позовної заяви надано: квитанцію №0.0..1 від 27.09.2022 (АТ КБ «ПриватБанк») про оплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 7153,47 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням перехідних положень ЦПК України в редакції, який діє з 15 грудня 2017 року, а саме п. 15.2, станом на день постановлення даної ухвали, в суді функціонує автоматизована система документообігу суду.

Поняття автоматизованої системи визначено у п. 1.2.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015, у відповідності до якого автоматизована система - сукупність комп`ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України, що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо.

У місцевих та апеляційних загальних судах (крім апеляційного суду міста Києва) використовується комп`ютерна програма «Д-3», розроблена адміністратором автоматизованої системи для загальних судів (п. 1.4.3 Положення).

Таким чином, автоматизованою системою Вінницького міського суду Вінницької області є комп`ютерна програма «Д-3».

Вказаною вище програмою реалізовано функцію щодо перевірки надходження коштів згідно платіжного документа, який поданий стороною, до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження, в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документу із обліково-статистичною карткою на цивільну справу по якій було сплачено судовий збір.

Саме у вказаний вище спосіб, щодо виконання вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Натомість як вбачається із комп`ютерної програми «Д-3» Вінницького міського суду Вінницької області, вказана вище квитанція надавалася позивачем в підтвердження сплати судового збору при зверненні останньої з позовом до ОСОБА_2 (справа №127/30146/23) та відповідно поєднана з обліково-статистичною карткою по цивільній справі №127/30146/23.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2023 у справі 127/30146/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернуто позивачу.

Відтак додана до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору квитанція не може бути визнана судом як належний доказ сплати судового збору. За таких обставин позивачу необхідно надати суду належне підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною п`ятою ст. 95 вказаного Закону передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість копії доданих до позовної заяви документів у примірнику для відповідача не засвідченні належним чином. Отже, позивачу слід надати до позовної заяви завірені у відповідності до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України копії документів з оригіналів, що додаються до позовної заяви, в примірнику для відповідача.

Вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна