Провадження № 2-з/359/117/2023
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

10.10.2023 на електронну пошту Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника заявника, адвоката Кучерина Б.В. надійшла вище зазначена заява, яка подана до пред`явлення позовної заяви, з проханням : накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0560 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, садове товариство «Осокор», кадастровий номер: :04:007:2312, цільове призначення: для колективного садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; накласти арешт на садовий будинок, загальною площею 107,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

При цьому зазначено осіб, що мають отримати статус учасників справи : відповідач ОСОБА_2 ..

Подану заяву обґрунтовано тим, що заявником буде подано позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та його поділ.

21.04.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 519. При цьому, до моменту офіційного укладення шлюбу у період часу з 05.03.2018 до 21.04.2023 заявник ОСОБА_1 спільно проживав з відповідачем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. При цьому вони обоє в будь-якому іншому шлюбі не перебували, а познайомилися у лютому 2018 року.

05.03.2018 заявник почав спільно проживати з відповідачем в орендованій нею квартирі по АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі вони проживали до 15.11.2018.

В період з 15.11.2018 по 15.09.2019 сторони спільно проживали в житловому будинку, розташованому за адресою : АДРЕСА_3 , який належав на праві власності колишній дружині заявника, та був безоплатно наданий останньому для його проживання та проживання членів його родини.

Крім того в період з 16.09.2019 по 20.12.2020 сторони спільно проживали і на орендованій квартирі по АДРЕСА_2 .

В зв`язку з чим вони мали намір придбати власне житло. За взаємною згодою вирішили придбати земельну ділянку та збудувати на ній будинок для спільного проживання. Земельну ділянку, яка б задовольнила потреби обох було знайдено заявником у вересні 2019 року через мережу інтернет. Всі перемовини, узгодження ціни ділянки, попередня її оплата здійснювалася ним.

10.09.2019 при наявності спільного бюджету та за спільні кошти було здійснено придбання в інтересах сім`ї та зареєстровано на відповідача земельну ділянку площею 0,0560 га, що розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, садове товариство «Осокор», кадастровий номер: :04:007:2312, цільове призначення: для колективного садівництва.

Одразу після придбання, заявник організовував будівництво будинку на придбаній земельній ділянці, підшукавши необхідних виконавців робіт (будівельників, постачальників будівельних матеріалів, електриків, сантехніків, дизайнерів, тощо). Сторони спільно узгодили планування та всі питання щодо ремонту та дизайну житла.

Всі роботи були завершені у грудні 2020 року і заявник та відповідач спільно почали проживати в новозбудованому будинку.

Новозбудований будинок було введено в експлуатацію, зареєстровано право власності на відповідача та присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Відповідно до довідки Садівницького товариства «Осокор» ( на території якого споруджено спірний житловий будинок) від 03.10.2023 підтверджено, що з кінця 2020 року по травень 2023 року ОСОБА_1 проживав з дружиною ОСОБА_2 у спірному житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Із червня 2023 року ОСОБА_2 проживає у вказаному житловому будинку сама.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2023 по справі № 389/1980/23 шлюб між ними було розірвано.

Однак, з моменту припинення спільного проживання в червні 2023 року відповідач ОСОБА_2 не визнає права співвласності заявника на спірне нерухоме майно і чинить перешкоди в спільному користуванні та розпорядженні спільно набутим нерухомим майном (земельною ділянкою та житловим будинком), в будинку змінила замки та не допускає заявника до правомірного володіння та користування спільною власністю, що змушує заявника звертатись до суду з відповідними позовними вимогами про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спільно нажите нерухоме майно, про поділ майна.

Заявник наполягає на тому, що між сторонами дійсно виник спір, який полягає в тому, що відповідач, достовірно знаючи про набуття в період спільного сумісного проживання спірного нерухомого майна та будучи його титульним володільцем, має фактичну і реальну можливість здійснити розпорядження спільним нерухомим майном та земельною ділянкою та житловим будинком на свою користь, при цьому ігноруючи законні вимоги заявника щодо спільного володіння та користування майном.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З долучених до заяви документів встановлено, що 21.04.2021 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , прізвища після реєстрації шлюбу присвоєно чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ).

Земельна ділянка площею 0,0560 га, що розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, садове товариство «Осокор», кадастровий номер: :04:007:2312, цільове призначення: для колективного садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 208, належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.09.2019.

Крім того 18.12.2000 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на нерухоме майно у виді садового будинку загальною площею 107,2 кв.м., що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2023.

Приймаючи до уваги, що позивачем пред`явлено позов, з якого вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, проте обставини викладені в поданій заяві підлягають встановленню у судовому засіданні, суд вважає, що заява про забезпечення позову про накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірною з позовними вимогами, застосування даного способу забезпечення позову не порушує права інших осіб, і тому слід задовольнити подану заяву, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі відчуження вказаного майна.

За таких обставин, заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Зі змісту поданої заяви встановлено, що відповідач не вважав за потрібне вживати заходи забезпечення позову лише з підстав наявності зареєстрованого місця проживання. Так, всупереч твердженням заявника вжиття заходів зустрічного забезпечення є обов`язком суду, водночас, саме на заявника, як сторону у спорі та, відповідно, майбутнього позивача, покладено обов`язок доказування обставин, якими обґрунтовано заявлені вимоги, зокрема, ту обставину, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення позову, наведені у ст.154 ЦПК України.

Разом із з цим, доказів того, що заявник має майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позов, разом із заявою про забезпечення позову надано не було.

Враховуючи викладені обставини, а також відсутність доказів викладених в ст. 154 ЦПК України, слід застосувати зустрічне забезпечення та визначити розмір, з урахуванням обставин викладених у заяві, в розмірі мінімальної заробітної плати, що становить 6700 гривень, які можуть компенсувати можливі судові витрати, які сторона відповідача буде вимушена понести у зв`язку з розглядом справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0560 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, садове товариство «Осокор», кадастровий номер: :04:007:2312, цільове призначення: для колективного садівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Накласти арешт на садовий будинок, загальною площею 107,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Застосувати зустрічне забезпечення позов, шляхом зобов`язання заявника ОСОБА_1 зарахувати на депозитний рахунок суду: UA0018661, Код банку отримувача 820172, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача ( код за , в розмірі - 6700 гривень (шість тисяч сімсот гривень).

В межах виконання даної ухвали визначити, що :

-стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_4 , адреса для листування АДРЕСА_5 , РНОКППФО НОМЕР_3 ;

-боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 .

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 12 жовтня 2023 року та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Роз`яснити, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 (десяти) днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

В силу вимог ч.ч. 9,10 ст.154 ЦПК України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі : неподання заявником відповідної позовної заяви.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома та виконання : стягувачу, боржнику та Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів