ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7651/23 Справа № 191/1417/21 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про звернення стягнення.

Позов мотивовано тим, що 31 липня 2008 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 2008-121, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та з кінцевим терміном повернення кредиту 31 липня 2013 року. 31 липня 2008 року ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» уклали договір іпотеки № 2008-121, відповідно до умов якого іпотекодавець в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором передала в іпотеку будинок загальною площею 180,1 кв.м., житловою площею 92,4 кв.м. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 . В порушення відповідних умов кредитного договору позичальник допустив прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами та інших платежів. У зв`язку з вищевикладеним, у позичальника утворилась заборгованість, яка станом на 29 березня 2021 року становить 299453,31 доларів США та складається з наступного: 23652,42 доларів США - заборгованість за наданим кредитом; 84349,72 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 191451,17 доларів США - пеня за порушення грошового зобов`язання. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому заборгованість до стягнення становить 23652,42 доларів США, яка складається з заборгованості за наданим кредитом.

Також позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_3 померла. 06 липня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої синельниківської державної нотаріальної контори та 11 січня 2021 року отримано відповідь Раївської сільської ради. З копій паспортів позичальника та відповідача вбачається, що вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, оскільки відповідач не відмовився від спадщини після смерті позичальника та проживав з ним на час відкриття спадщини, відповідач успадкував обов`язки спадкодавця за кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» на адресу позичальника та відповідача направлялись відповідні претензії, які були залишені без задоволення. Просить в рахунок погашення заборгованості за позичальником ОСОБА_2 за кредитним договором №2008-121 від 31 липня 2008 року в сумі 23652,42 доларів США (заборгованість за наданим кредитом) звернути стягнення на будинок, який належав померлому іпотекодавцю - ОСОБА_3 , загальною площею 180,1 кв.м., житловою площею 92,4 кв.м., розташований за адресою:: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, виселити та зняти з реєстрації ОСОБА_1 , 1991 р.н., померлого іпотекодавця - ОСОБА_3 , які зареєстровані та/або проживають у будинку загальною площею 180,1 кв.м., житловою площею 92,4 кв.м., розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 була зареєстрована за однією адресою з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме - АДРЕСА_3 , з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 остання не зверталася. Однак, суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач належать до кола спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а реєстрація за однією адресою зі спадкодавцем не є достатньою підставою для прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 31 липня 2008 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 2008-121, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та кінцевим терміном повернення кредиту 31 липня 2013 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2008-121 від 31 липня 2008 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 станом на 29 березня 2021 року становить 299453,31 доларів США та складається з наступного: 23652,42 доларів США - заборгованість за наданим кредитом; 84349,72 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 191451,17 доларів США - пеня за порушення грошового зобов`язання.

31 липня 2008 року між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки № 2008-121, згідно з яким іпотекодавець ОСОБА_3 , в забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №2008-121 від 31 липня 2008 року передала в іпотеку будинок загальною площею 180,1 кв.м., житловою площею 92,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до остаточного лікарського свідоцтва про смерть №203, виданого 30 червня 2015 року КЗ «Дніпропетровська МКЛ №21» ім..проф.Є.Г.Попкова`ДОР», ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі спадковою справою №212/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 30 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило Другій синельниківській державній нотаріальній конторі претензію кредитора, якою просила включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком у розмірі 299453,31 доларів США. Відповідно до відповіді Другої синельниківської державної нотаріальної контори №507/02-14 від 26 травня 2020 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з заявою про прийняття або відмови від спадщини ніхто не звертався.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 була зареєстрована за однією адресою з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме - АДРЕСА_3 , з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 остання не зверталася. Однак, суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач належать до кола спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а реєстрація за однією адресою зі спадкодавцем не є достатньою підставою для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду

від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами п`ятою сьомою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що на обґрунтування заявлених позовних вимог

АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження того, що відповідачка є спадкоємцем померлої (за законом чи за заповітом), прийняла спадщину після її смерті, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на його необґрунтованість.

Реєстрація місця проживання відповідачки за адресою місця проживання позичальниці ОСОБА_3 не є безумовним підтвердженням того, що вона є її спадкоємцем та фактично прийняла спадщину після її смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 (за законом чи заповітом), а також, що вона постійно проживала за місцем своєї реєстрації на час відкриття спадщини, а отже доводи апеляційної скарги щодо фактичного прийняття спадщини є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ ПриватБанк зводяться до переоцінки доказів, які досліджені судом першої інстанції, та до незгоди з рішенням суду.

Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини даної справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, оскільки висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко