Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1850/22
Провадження №: 2/332/686/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2023 р. м. Запоріжжя
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2023 задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 . Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2022 - скасовано. Справу призначено до слухання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`являвся з різних причин. У засідання, яке було призначено на 18.10.2023 не з`явився ні відповідач, ані його представник - адвокат Рибалко О.Р. Будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву також не було надано.
Разом з тим, у заяві про перегляд заочного рішення відповідач у якості заперечень на позовну заяву зазначив, що про відвід газу йому не було відомо. Це міг зробити його зять - ОСОБА_2 , з яким у нього неприязні відносини та який намагається відсудити у нього його будинок. Крім того, вважає, що нарахування боргу можливе тільки від дати останньої перевірки, яка була у червні 2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467- VI від 08.07.2010 р. (який був чинний до 01.10.2015 р.) з 01 липня 2015 р. здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. З 01.11.2016 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За пп. 11 п. ст. 1, п. 1 ст. 41 Закону кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором. За приписами статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
У відповідності до вищевказаних вимог діючого законодавства з 01 липня 2015 р. Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ).
Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Абзацом 2, 3 п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
За п. 3 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ).
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.
Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.
Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У відповідності до пункту 2.3. Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором. Сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розмішена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.
Зазначені обставини також підтверджуються відеофіксацією порушення (а.с. 111).
Посилання відповідача на той факт, що він не знав про встановлений несанкціонований газопровід за адресою: АДРЕСА_1 , суд не приймає до уваги.
Так, відповідач не спростовує той факт, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а отже тягар утримання майном, відповідно до ст. 322 ЦК України покладається саме на відповідача як на власника.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (пункт 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).
Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
У відповідності до частини 1 ст. 59 ЗУ «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до пп. 1 п. 1 глави 2 розд. XI Кодексу ГРМ до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.
Пунктом 1 гл. 3 розд. XI Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дня виявлення порушення.
Вищенаведена норма спростовує посилання відповідача на той факт, що нарахування боргу можливе тільки від дати останньої перевірки, яка була в червні 2020 року.
Згідно пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду не облікованого природного газу.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - задовольнити.
Повторне заочне рішення сторони можуть окаржити в загальному порядку, а саме шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Ю.І. Ретинська