Провадження № 2/742/647/23
Єдиний унікальний № 742/1625/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Богуш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив зняти арешт з майна, накладений постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №21393587 на все нерухоме майно боржника, реєстраційний номер обтяження: 10257498, а також просив припинити всі записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з даною постановою.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні у Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі документи про стягнення з нього заборгованості. Листом №1328 від 16.01.2023 Прилуцький відділ ДВС повідомив позивача, що станом на 16.01.2023 виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні не перебувають, проте арешти, накладені на все його майно в межах виконавчих проваджень №21393587 та №33456521, так і залишилися не зняті.

Так, в межах виконавчого провадження №33456521 з виконання виконавчого листа №2/2517/464 від 24.04.2012, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 30679,99 грн, та 25.09.2012 року було винесено постанову про арешт майна боржника (реєстраційний номер обтяження: 13051600). Дане виконавче провадження було завершене у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа, тобто погашенням заборгованості у повному обсязі.

В межах виконавчого провадження №21393587 з виконання виконавчого листа №2-930 від 10.08.2010, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості у розмірі 578313,12 грн, та 10.09.2010 року постановою про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все нерухоме майно боржника (реєстраційний номер обтяження: 10257498). Проте, 24.11.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла станом на дату винесення постанови), а саме: стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, внаслідок чого виконавче провадження було також завершене, та у вищевказаному листі органу ДВС було зазначено, що повторно на виконання до відділу даний виконавчий документ не надходив.

Строк пред`явлення виконавчого листа сплинув, а стягувач не звертався до суду для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладені обставини позивач звернувся до відповідача з листом щодо скасування (зняття) арештів, накладених в межах виконавчих проваджень №21393587 та №33456521.

Листом від 28.02.2023 №8583 Прилуцький відділ ДВС повідомив, що у зв`язку з погашенням заборгованості по виконавчому листу №2/2517/464 від 24.04.2012 арешт майна (реєстраційний номер обтяження: 13051600) припинено. Однак, підстави для зняття арешту з майна боржника, накладеного в межах завершеного виконавчого провадження №21393587 з виконання виконавчого листа №2-930 від 10.08.2010 (реєстраційний номер обтяження: 10257498) відсутні та зняття арешту можливе лише на підставі судового рішення.

Оскільки на теперішній час виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 завершені, позивач не є боржником, а накладений арешт обмежує його право розпоряджатися своєю власністю, то він і змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності (а.п.32).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, проте надав до суду клопотання, в якому справу просив розглянути у його відсутності, покладаючись на розсуд суду (а.п.27).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №309640804 від 13.09.2022 на майно ОСОБА_1 Прилуцьким відділом ДВС по виконавчих провадженнях проваджень №21393587 та №33456521 були накладені арешти, реєстраційні номери обтяження: 13051600 та 10257498 (а.п.7-9).

З копії заяви ОСОБА_1 до Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що позивач 11.01.2023 звертався до відповідача, щодо надання інформації про наявні відкриті виконавчі провадження щодо нього, а також наявність накладених арештів (а.п.10).

Так, відповідно до копії інформації №1328 від 16.01.2023, наданої Прилуцьким відділом ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за результатами моніторингу Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Прилуцькому відділі ДВС перебували: виконавче провадження №33456521 з виконання виконавчого листа №2/2517/464 від 24.04.2012, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 30679,99 грн, та 25.09.2012 було винесено постанову про арешт майна боржника (реєстраційний номер обтяження: 13051600), дане виконавче провадження було завершене у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа, тобто погашенням заборгованості у повному обсязі; та виконавче провадження №21393587 з виконання виконавчого листа №2-930 від 10.08.2010, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості у розмірі 578313,12 грн, та 10.09.2010 постановою про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все нерухоме майно боржника (реєстраційний номер обтяження: 10257498), проте 24.11.2016 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла станом на дату винесення постанови), а саме: стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, внаслідок чого виконавче провадження було також завершене, та у вищевказаному листі органу ДВС було зазначено, що повторно на виконання до відділу даний виконавчий документ не надходив.

Таким чином, станом на 16.01.2023 виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , на виконанні у Прилуцькому відділі ДВС не перебувають (а.п.13).

Як вбачається з копії звернення ОСОБА_1 , позивач 30.01.2023 звертався до Прилуцького відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням скасувати (зняти) арешти, накладені постановою про арешт майна боржника від 25.09.2012 (реєстраційний номер обтяження: 13051600) в межах виконавчого провадження №33456521, та постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2010 (реєстраційний номер обтяження: 10257498) в межах виконавчого провадження №21393587 (а.п.12).

Відповідно до копії інформації №8583 від 28.02.2023, наданої до Прилуцьким відділом ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, арешт майна (реєстраційний номер обтяження: 13051600) припинений, у зв`язку з погашенням заборгованості по виконавчому листу №2/2517/6464 від 24.04.2012.

Щодо виконавчого провадження №21393587 з виконання виконавчого листа №2-930 від 10.08.2010, виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» заборгованість у розмірі 578313,12 грн, де 10.09.2010 постановою про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на все нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 10257498), то 24.11.2016, керуючись п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Проте, ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, тому станом на 28.02.2023 підстави для зняття арешту, накладеного в межах виконавчого провадження №21393587 відсутні. Однак ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (а.п.11).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Відповідно до п.1ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з положеннями ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та під час здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на майно боржника.

Арешт майна (коштів) божника є забезпечувальним заходом, який застосовується для реального виконання рішення (ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Майно, яке підлягає арешту без проведення його опису, зазначено у ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ним є кошти боржника, що знаходяться на рахунках боржника у банках, інших фінансових установах, а також конкретне майно боржника, зазначене в заяві стягувача, право власності або інші майнові права боржника, дані на яке наявні в електронних державних базах даних та реєстрах.

На рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, арешт накладається виконавцем лише після проведення його опису (абз.2 ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, як при накладенні арешту без проведення його опису, так і при накладенні арешту із застосуванням попередньої процедури опису майна, предметом арешту може бути тільки індивідуально визначене майно. Чинне виконавче законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних і ідентифікуючих характеристик.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Підставою зняття арешту є закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав (ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно( кошти ) боржника, а у випадках , передбачених законом вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною третьою ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна боржника знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.п.1, 3 ,11 ч.1 цієї статті (в даному випадку, виконавчий документ було повернуто на підставі п.п.3 ч.1 ст.37 діючого Закону, тобто, стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення).

Таким чином дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки незняття арешту з належного йому майна порушує його право власності щодо нього.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець встановив проведення виконавцем дій на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обмеження права власності боржника у виконавчому провадженні повинне бути обґрунтованим і не суперечити загальним принципам права, зокрема, щодо реалізації права власності, що закріплені у Конституції України та ЦК України.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не є боржником будь-якого виконавчого провадження, а тому він обґрунтовано звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки жодних правових підстав наявності, а також продовження арешту на його майно немає.

З урахуванням наведеного та зібраних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, знайшли в судовому засіданні своє підтвердження та обґрунтування, в частині зняття арешту з усього майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , накладеного постановою державного виконавця Прилуцького відділу ДВС в межах виконавчого провадження №21393587 на все нерухоме майно боржника, реєстраційний номер обтяження: 10257498, а тому позов підлягає задоволенню.

На основі викладеного та ст.316-317, 391, 593, 598, 604 Цивільного кодексу України, ст.1, 15, 18, 26, 37, 40 48, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.12, 81, 200, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: вул.Пушкіна, буд.73, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500) про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №21393587 від 10.09.2010 на все нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження: 10257498, та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з даною постановою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 12.09.2023.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА