Справа № 308/7115/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2023 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, відповідач продовжує бути зареєстрованим за даною адресою, хоча фактично в даному житлі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, не є членом сім`ї позивача. Факт реєстрації відповідача порушує право на вільне розпорядження і користування майном.

На підставі наведеного позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

24.03.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони уклали договір купівлі продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з умовами якого позивачу ОСОБА_1 передано у власність даний

будинок.

Право власності позивача на вищевказаний будинок зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта:100, дата та час державної реєстрації: 24.03.2023 13:30:31, державний реєстратор: приватний нотаріус Гецянин Ірина Степанівна, Ужгородський районний нотаріальний округ, Закарпатська обл., підстава для державної реєстрації: договір купівлі продажу квартири, серія та номер: 710, виданий 24.03.2023, форма власності: приватна, розмір частки: 1.

Згідно з довідкою від 27.04.2023 № 290, виданою відділом державної реєстрації нерухомості бізнесу та реєстрації місця проживання Управління Центру наданням адміністративних послуг Чопської міської ради, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 28.04.2023, ОСОБА_2 , у будинку АДРЕСА_2 , зареєстрований, однак не проживає більше року.

З будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_2 , встановлено, що в будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , 1955 року народження.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 319 ЦК України закріплено норму, згідно з якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що відповідач є колишнім власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , його реєстрація в житлі, створює перешкоди для позивача як нового власника житла.

Будь-яких доказів на підтвердження збереження права користування вказаним помешканням відповідачем не надано. Таких доказів також не здобуто судом під час розгляду справи.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 328, 344 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 82, 200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн (тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева