ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №585/1002/23

Номер провадження 22-ц/816/1174/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2023 року в складі судді Шульги В.О., ухваленого в м. Ромни,

в с т а н о в и в:

02 березня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 09 лютого 2023 року становить 45814,89 грн та складається з 37478,63 грн боргу за кредитом та 8336,26 грн боргу за відсотками за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 червня 2011 року відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-заяву б/н та погодилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які розміщені на сайті банку. Відповідачці було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до 37000 грн. Скориставшись кредитними коштами, позичальниця взятих на себе зобов`язань не виконала, борг не повернула, внаслідок чого станом на 09 лютого 2023 року утворилась заборгованість на загальну суму 45814,89 грн, яку банк просить стягнути на свою користь.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2023 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02 червня 2011 року в сумі 37478,63 грн та судовий збір у розмірі 2195,51 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що складові кредитного договору заявниця не підписувала, додані до позовної заяви витяги з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів не містять дати ознайомлення чи їх підписання позичальницею. Крім того, вказує, що повністю сплатила борг, оскільки всього сплачено банку 57851,14 грн, тобто боргу не існує.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 червня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 19).

В Анкеті-заяві зазначено, що підписана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між заявницею і банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що підписавши Анкету-заяву позичальниця підтвердила, що ознайомилась та надала згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовій формі. Також заявниці повідомлено про розміщення Умов та Правил надання банківських послуг на офіційному сайті банку, вона зобов`язалась їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 20), а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 21-44) не містять підпису ОСОБА_1

02 червня 2011 року ОСОБА_1 відкрито платіжну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 терміном дії до жовтня 2014 року (а.с. 18).

Також ОСОБА_1 отримувала інші кредитні картки «Універсальна» та «Універсальна Gold» з різними термінами дії, а саме: 16 січня 2008 року, 05 липня 2011 року, 19 квітня 2013 року, 22 квітня 2017 року та 07 червня 2017 року (а.с. 18).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування за карткою № НОМЕР_2 за період з 16 січня 2008 року по 23 вересня 2020 року неодноразово змінювався кредитний ліміт (а.с. 17).

З виписки про рух коштів по відкритим на ім`я ОСОБА_1 кредитним карткам за період з 16 січня 2008 року по 10 лютого 2023 року вбачається рух кредитних коштів, їх використання, часткове повернення, автоматичне погашення боргу, грошові перекази, тощо (а.с. 53-78).

02 червня 2011 року з картки № НОМЕР_3 відбулось зняття всього 4000 грн кредитних коштів, за що банк списав комісію, а борг склав 4155,38 грн. 21 і 22 червня 2011 року повернуто всього 4170 грн (3970 + 200) і залишок власних коштів склав 14,62 грн. 21 червня 2013 року списано з картки 10,50 грн без зняття комісії, а 03 квітня 2014 року списано 10,50 грн з комісією 0,11 грн.

Інших операцій за карткою № НОМЕР_3 виписка про рух коштів не містить, проте у виписці відображено всі видані ОСОБА_1 кредитні картки, операції по ним та обліковується загальний борг. Відтак, станом на 03 квітня 2014 року, тобто на день здійснення відповідачкою останньої операції з карткою № НОМЕР_3 , заборгованість становила 14098,32 грн, а станом на 01 січня 2023 року борг збільшився до 45814,89 грн.

Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 02 червня 2011 року станом на 30 червня 2019 року становила 39634,53 грн, з яких 37626,61 грн борг по тілу кредиту, 2007,92 грн борг по відсоткам. Станом на 09 лютого 2023 року загальний борг склав 45814,89 грн, з яких 37478,63 грн борг по тілу кредиту та 8336,26 грн борг по відсоткам (а.с. 5-16).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено узгодження між сторонами кредитного договору всіх його складових, оскільки відсутні докази про конкретні запропоновані позичальниці Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

Відтак, суд вважав безпідставним збільшення кредитного боргу за рахунок 8336,26 грн заборгованості за відсотками, а тому відмовив у їх стягнення, проте стягнув борг по тілу кредиту у розмірі 37478,63 грн. При цьому суд зауважив, що укладений між сторонами кредитний договір від 02 червня 2011 року у вигляді заяви-анкети не містить строку повернення кредиту (користування ним). Доводи ОСОБА_1 про повернення боргу у повному обсязі, оскільки нею всього було сплачено 57851,14 грн, суд оцінив критично, оскільки вважав, що відсутні докази сплати вказаних коштів.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору 02 червня 2011 року дійсно було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви, у якій відсутні умови кредитування, проте містяться посилання на Тарифи банку, Пам`ятку клієнта, та Умови і правила надання банківських послуг в Приватбанку.

Відповідачка не спростовувала та фактично визнала обставини укладення кредитної угоди 02 червня 2011 року, отримання та використання кредитних коштів, не заперечувала отримання та використання банківської картки № НОМЕР_3 , а також рух кредитних коштів по вказаній картці.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що решта складових кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи) складають між сторонами Договір про надання банківських послуг, оскільки суду не доведено що саме ці складові договору 02 червня 2011 року ОСОБА_1 підписала не фізичним підписом, як Анкету-заяву, а електронним підписом чи шляхом введення одноразового ідентифікатора з використанням номеру мобільного телефону, мобільного додатку тощо. У даному випадку мова йде про те, що на вказаних складових кредитного договору, крім Анкети-заяви, відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідачки чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальниці із запропонованими у цих документах умовами кредитування.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови кредитного договору решта складових кредитної угоди не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з позичальником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відтак, за відсутності в укладеному 02 червня 2011 року кредитному договорі умов щодо обов`язку сплати і розміру процентів за використання кредитних коштів, відповідальності за прострочення повернення боргу, неустойки, розміру комісій банку, законних підстав для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту (овердрафт), комісії позивач не мав.

Таким чином, позичальниця, отримавши від банку кредитну картку № НОМЕР_3 , 02 червня 2011 року використала кредитні кошти позивача у сумі 4000 грн, проте 21 і 22 червня 2011 року повернула всього 4170 грн. З огляду на викладене вище, банк не мав права нараховувати комісію за використання кредитних коштів, а тому після повернення боргу на картці № НОМЕР_3 утворився залишок особистих коштів, які позичальниця частково використала 21 червня 2013 року у сумі 10,50 грн та 03 квітня 2014 року у сумі 10,50 грн. Тобто кредит за карткою № НОМЕР_3 ОСОБА_1 повернула до закінчення терміну її дії до 31 жовтня 2014 року.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Анкета-заява від 02 червня 2011 року не містить умов щодо строку кредитування. При цьому суд правильно не взяв до уваги складові укладеного між сторонами договору, які фактично не підписані позичальницею. І саме ці складові кредитної угоди (Умови та правила надання банківських послуг) містять умови щодо пролонгації строку дії договору, на які позичальниця фактично згоду не давала.

Водночас, суд не врахував, що видана 02 червня 2011 року позичальниці кредитна картка № НОМЕР_3 мала термін дії до 31 жовтня 2014 року, який за відсутності будь-яких інших погоджених між сторонами умов, колегія суддів вважає строком дії укладеного між сторонами договору. Матеріалами справи підтверджується, що за вказаною кредитною карткою борг відсутній, оскільки позичальниця його повернула повністю.

Як вбачається з доданих до позовної заяви розрахунків ( а.с. 5-16) ОСОБА_1 використала кредитних коштів в сумі 81232 грн 44 коп. Проте внесла власних коштів на покриття заборгованості в сумі 140494 грн 68 коп. Розрахунками також підтверджується, що банк самовільно сплачував відсотки за рахунок кредитних коштів, тим самим збільшував тіло кредиту. Але погодженого права нараховувати відсотки відповідачу позивач не мав.

Відтак, суд не вбачає законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог банку як щодо боргу по тілу кредиту, так і щодо боргу по процентам за його використання.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 37478 грн 63 коп.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає тому з позивача на користь відповідачки підлягає компенсації 4026 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2023 року в частині вирішення вимог про стягнення боргу за кредитом в сумі 37487,63 грн скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка станом на 09 лютого 2023 року складається з 37478,63 грн боргу за кредитом відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 4026 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина