Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6620/23 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М.

розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 296/6620/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кудіна Марія Геннадіївна

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Петровської М.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 , в якому просив захистити права споживача банківських послуг шляхом визнання припиненим у кредитора права вимоги за кредитним договором ML J01/068/2008 від 28.08.2008 року, у зв`язку з його повним виконанням з боку позичальника ОСОБА_1 на підставі ст.599 ЦК України.

03 серпня 2023 року ухвалою суду першої інстанції заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою суду від 06 вересня 2023 року - визнана судом неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кудіна М.Г.,подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу із порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що у спірних правовідносинах, що склалися між ним та відповідачем, він є споживачем послуг, а тому звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Предметом позову, тобто матеріально-правовою вимогою, щодо якої ОСОБА_1 просив ухвалити судове рішення, є вимога про визнання припиненим зобов`язання по кредитному договору ML J01/068/2008 від 28.08.2008 року, у зв`язку з його повним виконанням з боку позичальника, тому даний спір пов`язаний із виконанням кредитного договору та позивач має право на звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, суд першої інстанції безпідставно поклав на позивача обов`язок зі сплати судового збору за подання ним позовної заяви.

В частині посилання суду на розбіжності в назві відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яку допустив позивач в тексті позову, як на невиправлений недолік позовної заяви, то вважає, що така позиція є проявом надмірного формалізму з боку суду, оскільки в тексті позову зазначено код ЄДРПОУ юридичної особи відповідача, що виключає можливість помилки в особі. Щодо надання документів в нечитабельному вигляді зазначає, що в уточненому тексті позовної заяви позивач посилається на те, що оригінал письмових доказів знаходяться у позивача, які можуть бути надані на запит суду, крім договору про переуступку прав вимог, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та акту приймання-передачі кредитного портфелю від 18.03.2011 року, оригінали яких знаходяться у відповідача.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом встановлено, що ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

- позовної заяви із зазначенням в ній: 1) уточненого найменування відповідача товариства (з урахуванням висновків суду, викладених в даній ухвалі); 2) поштових індексів сторін по справі; 3) уточненої прохальної частини (з урахуванням висновків суду, викладених в даній ухвалі, за бажанням позивача); 4) обґрунтування підсудності позову Корольовському районному суду м.Житомира;

- одного примірника належним чином та в належній якості виготовлених письмових доказів, які вказані в якості додатків в позовній заяві: договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 18 березня 2023 року (всі сторінки договору, в цілісному вигляді), уступки вимоги (всі сторінки вимог, в цілісному вигляді кожен документ), додатки до акту приймання-передачі;

- одного примірника доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором ML J01/068/2008 від 27.08.2008 року (в разі наявності);

- доказів на підтвердження надсилання відповідачам копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами (листом з описом вкладення);

- доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

08 серпня 2023 року до суду першої інстанції від представника позивача - адвоката Кудіної М.Г. через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано: уточнену позовну заяву в якій, зокрема, містилося клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору; докази на підтвердження надсилання іншим учасникам справи копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами; один примірник копій письмових доказів.

Повертаючи на підставі ухвали суду від 06 вересня 2023 року позовну заяву, суд виходив з того, що у визначений судом строк,зазначені в ухвалі суду від 03.08.2023 року недоліки, не були усунуті в повному обсязі, в тому числі не надано до суду доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Проте такий висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року в справі №761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) дійшла висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі №761/24672/15-ц (провадження № 14-197цс18) вказано, що «у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3 стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову».

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позов ОСОБА_1 у даній справі пов`язаний з порушенням відповідачем його прав як споживача фінансово-кредитних послуг, про що свідчать заявлені ним позовні вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо визнання відсутності у вказаного товариства права вимоги до ного за кредитним договором ML J01/068/2008 від 28.08.2008 року (сплати позивачем заборгованості за цим кредитним договором), який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з його повним виконанням з боку позичальника на підставі ст.599 ЦК України.

Окрім того, як вбачається з пункту 2 Кредитного договору ML J01/068/2008 від 28.08.2008 року, кошти, які отримав ОСОБА_1 за таким кредитним договором від ПАТ «ОТП Банк», призначалися для використання на споживчі цілі.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно поклав на ОСОБА_1 , який звернувся до суду за захистом своїх прав як споживач фінансових послуг, обов`язок зі сплати судового збору таповернув позовну заяву в зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення його позовної заяви без руху.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в постанові від 08 серпня 2022 року у справі № 727/5996/21.

В частині посилання суду на розбіжності в назві відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яку допустив позивач в тексті позову, так і на ненадання документів в читабельному вигляді, як на невиправлений недолік позовної заяви, то колегія суддів вважає, що така позиція є проявом надмірного формалізму з боку суду та не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви.

За таких обставин, судом першої інстанції безпідставно було залишено заяву без руху та в зв`язку з невиконаної останньої, визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кудіна Марія Геннадіївна задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді