Дата документу 17.10.2023
Справа № 334/6544/23
Провадження № 2/334/2663/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Шайхайдарова Д. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

04.08.2023 року ОСОБА_3 звернуся з позовом до ОСОБА_4 тапросить зменшити розмір аліментів, які стягуються за наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 року, з позивача на користь відповідача на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтований тим, що з 15.09.2018 року по 29.09.2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2019 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів позивача.

Наразі у позивача змінився сімейний стан, він уклав шлюб з ОСОБА_6 , в них народилася дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повністю перебуває на утриманні позивача, оскільки дружина не працює та здійснює догляд за малолітньою дитиною. Крім того, крім спільної дитини, до складу сім`ї позивача входить син дружини ОСОБА_8 , 2008 року народження, інформація про батька у свідоцтві про його народження записана відповідно до ст. 135 СК України, та який також перебуває на утриманні позивача. Таким чином, кількість осіб, які перебувають на утриманні позивача збільшилася, відповідно змінився майновий стан.

Крім того, у зв`язку з тим, що дружина позивача останні три роки не працювала, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, то увесь тягар утримання був покладений на позивача, тому утворилася заборгованість з аліментів, яка на теперішній час погашається у вигляді відрахувань в розмірі 70 відсотків від доходу.

У судовому засіданні 17.10.2023 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, представник позивача повідомила, що з відзивом ознайомилася до судового засідання. Відповідач проти задоволення позову заперечує у повному обсязі, оскільки позивачем не надано жодних доказів погіршення майнового стану позивача. Просить звернути увагу, що неповнолітній ОСОБА_8 , 2008 року народження, фактично мешкає з бабусею та братом дружини позивача, обов`язок його утримання повинен бути покладений на його батьків. Зміна сімейного стану та народження ще однієї дитини жодним чином не свідчить про погіршення майнового стану позивача.

Виховання дитини одним з батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку відповідача. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розмірів аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Будовська Н. В. позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що у позивача погіршився майновий стан, наразі збільшилося коло осіб, які перебувають на його утриманні, тому позивач просить зменшити розмір аліментів. Позивач працює водієм далекобійником, отримує мінімальну заробітну плату. Через встановлену державним виконавцем обмеження у праві керування транспортним засобом, фактично не міг працювати. Проте позивач намагається розрахуватися по заборгованості з аліментів, повністю погасив у літку 2023 року заборгованість з аліментів на утримання дружини, добровільно частково оплатив пеню по аліментам. Його дружина не працює, здійснює догляд за дочкою.

Представник відповідача адвокат Мартиненко А. В. проти позову заперечував. Позивач покинув відповідача з дочкою, коли дитині ще не виповнилося навіть місяця від народження. Фактично весь тягар утримання дитини був покладений на відповідача, яка була змушена працювати, щоб утримувати дитину. Просить звернути увагу, що до 2023 року позивач взагалі не сплачував аліменти, тому відповідач зверталася з позовом про стягнення пені по аліментам. Рішенням суду, яке набрало законної сили, було стягнуто 63 000,00 грн пені по аліментам. При підготовці апеляційної скарги на вказане рішення суду, позивачем було здійснено власний розрахунок пені по аліментах у розмірі 13 000,00 грн, які і були сплачені позивачем.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2019 року ВП№59171985 вбачається, що на підставі виконавчого листа №334/2174/19 від 26.04.2019 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя, здійснюється стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини.

17.12.2022 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої у свідоцтві про її народження вказаний ОСОБА_3 .

Копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_8 суд вважає неналежними доказами. ОСОБА_3 не є батьком ОСОБА_8 та не має обов`язку щодо його утримання. Такий обов`язок має мати неповнолітнього ОСОБА_8 , - ОСОБА_6 . Перебування у шлюбі з ОСОБА_6 та бажання позивача надавати утримання сину його дружини є правом позивача, проте не є підставою для зменшення аліментів на утримання власної дочки, ОСОБА_5 .

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_6 02.02.2015 року вона була звільнена з посади за угодою сторін, інших записів копія трудової книжки не містить.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 . Пенсійного фонду України за період 2017-2023 років, сукупний річний дохід позивача у 2019 році становив 101543,93 грн, у 2020 році 43634,77 грн, у 2021 році 64177,40 грн, у 2022 році 55239,79 грн.

Згідно довідки ФОП Монастирський АП №МО00-000006 від 05.09.2023 року ОСОБА_3 працює водієм автотранспортних засобів, дохід з 01.01.2023 року по 31.08.2023 року склав 54 083,12 грн. Зокрема, у серпні 2023 року позивачу було нараховано заробітну плату у розмірі 6820,78 грн, утримано податків 846,93 грн, утримано аліментів 4249,76 грн, сума до виплати 1724,09 грн.

Аналіз вказаних доказів свідчить, що протягом 2021-2023 року розмір доходів позивача суттєво не змінювався. Відрахування 70 відсотків з заробітної плати пов`язано з погашенням заборгованості по аліментах. Крім того, з пояснень представників сторін, судом встановлено, що ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, ОСОБА_5 , у літку 2023 року погасив заборгованість по аліментам на утримання дружини, ОСОБА_4 , а також з нього за рішенням суду стягнуто пеню по аліментам, частину якої позивачем погашено ( 13 000,00 грн з 65 000,00 грн пені).

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно постанови ВС КЦС №565/2071/19 від 16.09.2020 року зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 змінився сімейний стан народилася дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте. суд звертає увагу, що сімейний стан у позивача змінився у 2020 році, а зменшити розмір аліментів у зв`язку з цим позивач просить у 2023 році, тобто через три роки.

Крім того, суд звертає увагу, що дружина позивача перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до травня 2023 року, наразі не працює, продовжує догляд за дитиною. Тобто, позивачем та його дружиною прийнято рішення, що доходів позивача достатньо для утримання родини, у тому числі і ОСОБА_8 , обов`язок утримання якого має ОСОБА_6 , тому дружина позивача не працює та здійснює догляд за дітьми.

Також, суд приймає до уваги, що саме у 2023 році позивач погасив заборгованість по аліментам на утримання дружини, суттєво зменшив заборгованість по аліментам на утримання дочки та частково погасив пеню по аліментам.

Вказані обставини на думку суду свідчать, що майновий стан позивача не погіршився, а навпаки покращився, оскільки саме у 2023 році позивач зміг розрахуватися з заборгованістю по аліментах, у той час як у попередні роки взагалі аліменти не сплачував, має можливість утримувати дружину, яка не працює, дочку та ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. 180,181, 192 СК України, ст.ст.10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд 10.

Суддя: Філіпова І. М.