Провадження № 2/161/3079/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань - Гичці М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

28.10.2022 позивач звернулася в суд до відповідачів з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Після набуття права власності на вищезазначене житлове приміщення позивач разом з членами своєї сім?ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вселилися в квартиру і зареєструвалися в ній.

В 2016 році відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибули на інше постійне місце проживання, при цьому не знялися з реєстраційного обліку в спірному житловому приміщенні.

Відповідачі вже протягом тривалого часу не проживають в квартирі, не беруть участі в оплаті за комунальні послуги, хоча своєю реєстрацією, прямо впливають на їх розмір.

На неодноразові звернення позивача з проханням знятися з реєстраційного обліку в квартирі її син та внук - не реагують, уникають зустрічі та відмовляються спілкуватися з позивачем по телефону.

ОСОБА_2 є людиною похилого віку, єдиним джерелом доходів є пенсія за віком. В зв?язку з реєстрацією відповідачів у належній їй квартирі, вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію і майже вся пенсія витрачається на оплату комунальних послуг.

А тому, просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити, судові витрати просив лишити за позивачем.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу від 20.04.2012 року посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Усік A.M., ОСОБА_2 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта та копією витягу про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34634444 від 26.06.2012 (а.с.4-9,16).

Відповідно до копії будинкової книги серії А №122513, зареєстрованими у в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.10-15).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.01.2023 по спрві №161/16348/22 позов ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про стягнення боргу - задоволено

Згідно пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка є головою ОСББ «Тринадцятий будинок», вона ніколи не бачила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вони там ніколи не проживали.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 це її колишній чоловік, на разі він проживає в дачному будинку з ОСОБА_2 ОСОБА_4 - це син позивача, після приїзду з Італії, виїхав на постійне місце проживання в Житомирську область. В квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають більше 6 років.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 р. у справі № 447/455/17, припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому по- рядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до ст.391 КЦ України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вимог ст.157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України. Виселення провадиться у судово- му порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.1 ст.116 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном шляхом виселення колишніх членів сім`ї та інших громадян із належного йому на праві власності жилого приміщення, але за наявності умов, які передбачені ч.1 ст.116 ЖК України.

За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.8 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне усунути позивачу перешкоди у здійсненні нею права користування, володіння та розпорядження житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення відповідачів права користування зазначеним житловим приміщенням.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що представник позивача просить судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем, то судові витрати зі сплати судового збору компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 23.10.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк