ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2014/2-45/11 Номер провадження 22-ц/814/800/23Головуючий у 1-й інстанції Шахова В.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року по справі за позовом прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області , третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Микола Григорович, про визнання незаконними державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Микола Григорович, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, які були прийняті судом, просив визнати: 1) незаконними державний акт на право власності на земельну ділянку пл. 0,0583 га бланк серії ЯБ 989573 від 13.12.2006 кадастровий номер :01:010:0006 виданий ОСОБА_2 ; 2) державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0617 га серії ЯБ № 989572 кадастровий номер :01:010:0046; 3) зобов`язати відповідача одержати належний державний акт на право власності, виконавши для цього усі необхідні дії, передбачені законодавством; 4) заборонити відповідачу самостійно або через третіх осіб чинити посадовим та уповноваженим на то особам перепони у встановленні належних довгострокових межових знаків на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0524 га, яка розташована на території Задонецької сільської ради СТ «Гайдари» Зміївського району, Харківської області, кадастровий номер :01:010:0035, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №45023 від 17.08.2005 року. Із зазначеною земельною ділянкою частково межує інша земельна ділянка, якою раніше володів ОСОБА_3 , а зараз володіє ОСОБА_2 , відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку пл.0,0583 га серії ЯБ 989573 від 13.12.2006 року кадастровий номер :01:010:0006. Позивач зазначає, що відповідачка в порушення вимог ч.3 ст.125 ЗК України, яка діяла на той час, розпочала використання земельної ділянки до встановлення меж в натурі, що призвело до чисельних конфліктів. ОСОБА_2 намагалась захопити частину території, яка належить позивачу, чим порушила права позивача як власника земельної ділянки. З цього приводу позивач зверталась до правоохоронних органів, але такі звернення результату не надали. Позивач зазначає, що вона за допомогою спеціалістів відповідно до державного акту встановлювала довгострокові межові знаки меж земельної ділянки, однак відповідач ОСОБА_2 їх руйнувала. На думку позивача такі порушення стали можливими завдяки тому, що державний акт на право власності на земельну ділянку 0,0583 га бланк серії ЯБ. 989573 від 13.12.2006 кадастровий номер :01:010:0006 містить грубі помилки і був отриманий ОСОБА_2 з порушенням законодавства, порядку складання та оформлення, внаслідок чого дійсні межі ділянки, якою користується відповідачка неможливо визначити у законний спосіб, що і призвело до грубого порушення її прав як власника суміжної ділянки. Щодо оскарження державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0617 га серії ЯБ № 989572 кадастровий номер :01:010:0046 зазначено, що попередньому власнику ОСОБА_3 був виданий державний акт на землю серії ІІІ-ХР № 1077751 від 11.12.2002 з суттєвими порушеннями. Так, цей акт мав один кадастровий номер на дві земельні ділянки, крім того кадастровий номер мав 20 позицій, а повинен був мати 19 позицій. Численні порушення закону при складанні Державного акту ОСОБА_3 , при відчуженні земельної ділянки через договір купівлі-продажу між останнім та ОСОБА_2 , привели до того, що протизаконно з`явилась власність ОСОБА_2 у вигляді двох окремих земельних ділянок.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно яких просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що державний акт серії ЯБ №989573 відповідає вимогам земельного законодавства України. Крім того, зазначила, що нею межі та межові знаки ніколи не порушувались.(а.с.80-81,т.1)

Представник позивача подав заперечення на протест відповідача, в якому зазначив про необґрунтованість доводів відповідача щодо пред`явлених позовних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру Харківської області, в якому зазначив про необґрунтованість доводів відповідача щодо пред`явлених позовних вимог.

Управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області, яке було згодом змінено на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області подало заперечення на позов, в якому зазначило, що Державний акт ОСОБА_3 був виданий 11.12.2020 з дотриманням вимог чинного на той час законодавства. Так, власникам землі, яким передано декілька через суміжних земельних ділянок однакого цільового призначення, розташованих на території однієї адміністративно-територіальної одиниці видається один відповідний державний акт з відображенням на плані меж усіх переданих через суміжних земельних ділянок. Крім того, на момент винесення рішення Задонецькою сільською радою № 58 від 14.10.1997 про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990, в якому зазначалось, що передача земельних ділянок у власність проводиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, відповідно до їх компетенції (а.с.13 т.2)

Головне управління Держгеокадастру Харківської області надало відзив на позов, відповідно якого просило відмовити у задоволенні позову, оскільки Головне управління Держгеокадастру не є суб`єктом, який здійснив видачу державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та взагалі не є органом який здійснює видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Зазначив, що головним управлінням прав та законних інтересів позивача по справі не порушено. (т.6, а.с. 239-243)

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав заперечення, в яких зазначив, що вимоги про визнання незаконним державних актів на право власності на землю, зобов`язання відповідача одержати державний акт відповідно до законодавства та заборона перешкоджати у встановленні межових знаків не відповідає способам захисту цивільних прав, визначених в ст. 16 ЦК України. При цьому, матеріали справи не містять доказів вчинення з боку відповідача будь-яких перешкод для користування земельною ділянкою позивачу.

Представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було подано відзив на позов, відповідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Головне управління не є розробником документації із землеустрою, а також не несе відповідальності за знищення та пошкодження межових знаків, а також за встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), також Головне управління не є суб`єктом, який здійснив видачу Державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та взагалі не є органом, який здійснює видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Крім того, представник відповідача зазначив, що Головне управління є неналежним відповідачем, оскільки позивачем не оскаржуються дії або бездіяльність управління, а також не зазначено, яку норму та якого закону було порушено управлінням, щоб визначити його статус в якості відповідача по справі та не зазначено, яким чином діями чи бездіяльністю порушені права ОСОБА_1 ..

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року в задоволенні позову Прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Микола Григорович про визнання незаконними державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Заходи забезпечення позову щодо заборони відчуження земельної ділянки, яка розташована СТ «Гайдари» Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області та належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯБ № 989573 від 13.12.2006 за номером 10, кадастровий номер :01:010:0006, вжиті згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21.02.2012 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 09.12.2020 скасувати. Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 ..

Скарга мотивована тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи .Апелянт зазначає , що рішення є необґрунтованим , та вказує , що районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення не досліджено дійсних обставин , щодо незаконного відчуження земельної ділянки ОСОБА_1

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

ГУ Держгеокадастру надало відзив на апеляційну скаргу у якому просило , рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів дослідивши докази наявні в матеріалах справи, та переглянувши обґрунтованість рішення районного суду в межах своїх повноважень, вислухавши учасників справи, встановив слідуючі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0524 га, яка розташована на території Задонецької сільської ради СТ «Гайдари» Зміївського району, Харківської області, кадастровий номер :01:010:0035, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №45023 від 17.08.2005 року.(а.с.8, т.1)

Відповідно технічного звіту до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_1 на території Задонецької ради Зміївського району Харківської області, до якого надано висновок відділу містобудування та архітектури про можливість оформлення права власності на земельну ділянку та наявність обмежень, обтяжень (сервітутів) містобудівного характеру, з якого вбачається, що земельна ділянка, розташована на землях Задонецької сільської ради та має площу 0,0524 га, що відповідає рішенню розпорядження Зміївської райдержадміністрації №468 від 14 вересня 2004 року.; земельна ділянка не має обмежень, обтяжень, (сервітутів) містобудівного характеру. Також відповідно висновку відділу земельних ресурсів Зміївського району Харківської області про склад та повноту матеріалів по видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку та наявність обмежень на використання земельної ділянки, земельна ділянка розташована на землях Задонецької сільської ради та має площу 0,0524 га, що відповідає рішенню розпорядження Зміївської райдержадміністрації №468 від 14 вересня 2004 року; межі земельної ділянки встановлені на місцевості та закріплені межовими знаками встановленого зразка вірно. (а.с.9-22, т.1)

Відповідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 липня 2008 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , 3-ті особи фірма «Промінь», СТ «Гайдари» , ОСОБА_1 про усунення перешкод в землекористуванні задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_6 прибрати паркан, встановлений по всій довжині поміж земельних ділянок в СТ «Гайдари» в Зміївському районі Харківської області, які належать ОСОБА_2 площею 0,0583 га та ОСОБА_6 площею 0,0509 га. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. У задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 3-ті особи фірма «Промінь», СТ «Гайдари» про усунення перешкод в землекористуванні відмовлено. (а.с.23-29, т.1)

Членами правління 11 серпня 2008 року було складено акт перевірки стану межі ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та встановлені порушення конфігурації межі між зазначеними ділянками. ОСОБА_2 визнала, що ці зміни були призведені нею. (а.с.34, т.1)

Відповідно акту встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 05.03.2008 року межі ділянки від А до Б земля ОСОБА_7 ; від Б до В земля СТ «Гайдари»; від В до А земля ОСОБА_8 закріплені межовими знаками довгострокового зберігання та передані під охорону землевласнику. (а.с.35, т.1)

Відповідно акту встановлення меж земельної ділянки в натурі та погодження її меж межі ділянки від А до Б земля ОСОБА_7 ; від Б до В земля СТ «Гайдари»; від В до А земля ОСОБА_8 закріплені межовими знаками довгострокового зберігання та передані під охорону землевласнику. (а.с.36, т.1)

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.05.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Зміївського РВ з заявою з приводу того, що невідомі особи на дачній ділянці в СТ «Гайдари» демонтували межові знаки. За даним фактом в порушені кримінальної справи за ст.194 КК України було відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України.(а.с.37, т.1)

Відповідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Харківській області у присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , було встановлено, що межові знаки між ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні, в наслідок чого, порушено ст.9 Земельного Кодексу України. (а.с.38, т.1)

З акту виїзду комісії по відношенню межових знаків по межі земельної ділянки ОСОБА_1 від 28.07.2009 року вбачається, що при спробі відновити межові знаки по межі із ділянкою ОСОБА_3 (нині користувач ОСОБА_2 ) не вдалась по причині категоричного заперечення таких дій з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с.39, т.1)

З листа Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області (Держземінспекція у Харківській області) вбачається, що 11.12.2002 року ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,12 га для ведення садівництва(ділянка № НОМЕР_1 площею 0.0617 га, ділянка № НОМЕР_2 площею 0,0583 га). В даному акті вказано дві земельні ділянки, які не межують одна з другою. Відповідно до договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 року ОСОБА_2 було придбано у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва. 13.12.2006 року ОСОБА_2 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , якій присвоєно кадастровий номер :01:010:0006, однак цей номер не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки, яка була у власності ОСОБА_3 .. Земельна ділянка АДРЕСА_1 згідно державного акту ОСОБА_2 не відповідає конфігурації земельної ділянки (довжинами сторін) згідно державного акту ОСОБА_3 ОСОБА_2 отримано державний акт, який не відповідає мірам ліній державного акту ОСОБА_3 .. Також розробниками технічної документації не було проведено відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та закріплення їх довгостроковими межовими знаками та передача їх на зберігання власнику землі.(а.с.41-42, т.1)

Відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 жовтня 2006 року, ОСОБА_10 , який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності продав ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1200 га, розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Задінецької с/ради Зміївського району Харківської області, розташованої в садовому товаристві «Гайдари» Задінецької сільської ради, Зміївського району, Харківської області та наданої для ведення садівництва.(а.с.93, т.1)

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 107751 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,1200 га в межах згідно з планом, яка розташована в СТ «Гайдари», Задонецької сільської ради, Зміївського району, Харківської області для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :001:010:0006.(а.с.92, т.1)

Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №989573, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0583 га, що розташована в СТ «Гайдари», Задонецької сільської ради, Зміївського району, Харківської області для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0046.(а.с.95, т.1)

Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №989572, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0617 га, що розташована в СТ «Гайдари», Задонецької сільської ради, Зміївського району, Харківської області для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0006.(а.с.91, т.1)

З технічної документації по оформленню прав власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення садівництва, яка розташована на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області с.т. «Гайдари», складеної в 2006 році Фірмою «Промінь» містяться пояснювальна записка, паспорт та податковий номер ОСОБА_2 , договір купівлі-продажу, витяг з Державного реєстру правочинів, кадастровий план землеволодіння на ділянку 0,0617 га та таблиця геодезичних даних до неї , кадастровий план землеволодіння на ділянку 0,0583 га та таблиця геодезичних даних до неї, висновок № 402 від 17.10.2006 ( а.с. 212-223 т.3)

З технічного звіту до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 вбачається, що він містить пояснювальну записку, технічне завдання № 402 від 17.10.2006, кадастровий план землеволодіння на ділянку 0,0617 га та таблиця геодезичних даних до неї , кадастровий план землеволодіння на ділянку 0,0583 га та таблиця геодезичних даних до неї, висновок № 402 від 17.10.2006, правовстановлюючі документи суб`єкта земельних відносин, а також на будівлі та споруди, рішення органу місцевого самоврядування, акт встановлення та погодження меж земельної ділянки, експлікація земель по формі, два висновки відділу земельних ресурсів і відділу містобудування та архітектури. (а.с. 98-104 т. 3).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 зверталась з заявою до директора фірми «Промінь» та Управління Державного комітету України по земельним ресурсам у Зміївському районі Харківської області щодо допущення помилок у державних актах (а.с.51-52, т.1)

У відповідь на вищезазначену заяву ОСОБА_2 , Управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області надало відповідь про те, що помилки, які були допущені при виготовлені державного акту серії ІІІ-ХР №107751 були виправлені. (а.с.82, т.1)

Згідно постанови Зміївського районного суду Харківської області від 17.05.2012 по справі № 2014/2-а-7357/11 позов ОСОБА_1 до Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , управління Держкомзему у Зміївському районі Харківської області про визнання незаконними Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 107751 на ім`я ОСОБА_3 , дій щодо складання, видачі, реєстрації цього Державного акту відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 постанову Зміївського районного суду Харківської області від 17.05.2012р. по справі № 2014/2а-7357/11 скасовано. Прийнято ухвалу, якою вищенаведений позов залишено без розгляду. (а.с. 206-212 т. 2)

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2014 по справі № 2014/74/2012, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.05.2014 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко Микола Григорович, відділ Державного агенства земельних ресурсів України із земельних ресурсів в Харківській області про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 жовтня 2006 року недійсним відмовлено. (а.с. 225-230 т. 2).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 8422 від 31.05.2016: 1. надана на дослідження технічна документація по оформленню права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0583 га не відповідає вимогам ст.ст. 29, 56 Закону України «Про землеустрій», п. 1.16. Інструкції, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 № 43, п.п. 5.11., 5.24. ДСТУ 4163-2003, чинним на 04.12.2006; 2. Надана на дослідження технічна документація по оформленню права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0524 га не відповідає вимогам ст.ст. 29, 56 Закону України «Про землеустрій», п. 1.16. Інструкції, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 № 43, п.п. 5.11., 5.24. ДСТУ 4163-2003, чинним на 13.07.2005; 3. У зв`язку з відсутність твердих меж надати відповідь на питання про накладення земельних ділянок із кадастровим номером :01:010:0035 площею 0,0524 га, яка належить ОСОБА_1 та кадастровим номером :01:010:0006 площею 0,0583 га, яка належить ОСОБА_2 не надається можливим. ( а.с. 70-88 т. 4)

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 12463 від 10.07.2020: з урахуванням правил та вимог нормативно-технічних документів в галузі геодезії та землеустрою, земельна ділянка із кадастровим номером :01:010:0035 площею 0,0524 га, яка належить ОСОБА_1 не накладається на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:0006 площею 0,0583 га, яка належить ОСОБА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та документації із землеустрою. ( а.с. 238-253 т. 5)

Судом встановлено, що технічна документація по оформленню права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0583 га із кадастровим номером :01:010:0006, розроблена з метою оформлення ОСОБА_2 оскаржуваного державного акту на право власності на земельну ділянку бланк серії ЯБ 989573 від 13.12.2006 на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2006.

Вказана земельна ділянка відповідача площею 0,0583 га із кадастровим номером :01:010:0006 є суміжною із земельною ділянкою позивача по справі площею 0,0524 кадастровий номер :01:010:0035.

Згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 12463 від 10.07.2020: з урахуванням правил та вимог нормативно-технічних документів в галузі геодезії та землеустрою, земельна ділянка із кадастровим номером :01:010:0035 площею 0,0524 га, яка належить ОСОБА_1 не накладається на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:0006 площею 0,0583 га, яка належить ОСОБА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та документації із землеустрою. ( а.с. 238-253 т. 5).

Оскаржуючи рішення , позивач ОСОБА_1 посилається на те, що суд в порушення норм законодавства розглянув справу без участі позивача .

Та колегія зазначає, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», п. 109 ).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

З огляду на викладене , суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до штампу вхідної кореспонденції Зміївського районного суду Харківської області , позов було подано до суду 11 грудня 2009 року (т.1, а.с. 1)

21 грудня 2009 року Зміївським районним судом Харківської області відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Рішення по справі винесено 05 листопада 2021 року , тобто справа перебувала на розгляді в суді першої інстанції майже 11 років . Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на розгляд справи без участі позивача, та на те що позивач не ознайомилась з матеріалами справи у зв`язку із чим була позбавлена можливості підготуватися до дебатів. Адже у ОСОБА_5 було достатньо часу ознайомитись з матеріалами справи , надати свої пояснення та заперечення. Крім того, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції в якості позивача підтримував прокурор.

Щодо аргументів скаржника з приводу того , що земельна ділянка ОСОБА_2 накладається на належну їй земельну ділянку , що і є підставою для подання відповідного позову, апеляційний суд приходить до слідуючих висновків.

Згідно ч.1 ст. 15, ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз.12 ч.2 ст.16 ЦК України).

Судом першої інстанції , в оскаржуваному рішенні вірно встановлено, що стороною позивача не доведено, яким чином порушуються права або законні інтереси землевласника ОСОБА_1 , адже земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,0524 га, кадастровий номер :01:010:0035 не межує з будь-якої сторони із земельною ділянкою площею 0,0617 га кадастровий номер :01:010:0046, яка належить ОСОБА_2 .

Відтак, місцевим судом здійснено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову , адже порушення вимог законодавства на момент розроблення та затвердження технічної документації на зазначену земельну ділянку , не можуть бути підставою для задоволення позову за умови що права позивача існуванням вказаних документів не порушені.

Крім того, районним судом відмовлено у вимозі про зобов`язання ОСОБА_2 отримати належний державний акт про право власності , виконавши для цього усі необхідні дії , передбачені законодавством.

Мотивуючи своє рішення у відповідній частині суд керувався тим , що чинним законодавством України не передбачено такого обов`язку особи як отримання державного акту про право власності, а відтак позивач обрав неефективний спосіб захисту права, яке він вважає порушеним.

Так, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатись справи по відновленню меж земельної ділянки, тобто спір про поновлення права, яке існувало у разі його можливого порушення. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (пункт 4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010,). Пунктами 4.2, 4.3 розділу IVвищенаведеної Інструкції встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як вбачається з наведеного, ОСОБА_1 наділена правом звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом пред`явлення вимоги про відновлення меж земельної ділянки.

Натомість , позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого права шляхом пред`явлення вимоги про заборону відповідачу самостійно або через третіх осіб чинити посадовим та уповноваженим на то особам перепони у встановленні належних довгострокових межових знаків на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

У зв`язку із чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги . Апеляційний суд погоджується із таким висновком та вважає його мотивованим.

Надаючи оцінку аргументам апелянта, колегія суддів вважає , що наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05 листопада 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов