Справа № 174/874/23
п/с № 2-н/174/240/2023
У Х В А Л А

18 жовтня 2023 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., ознайомившись з матеріалами заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» надійшла вказана заява.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, суддя доходить висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

У ст. 163 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу. Зокрема, до неї мають бути додані інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 9, п. 11 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику застосування судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За змістом ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З відповіді виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровській області від 18.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Належних доказів фактичного проживання ОСОБА_1 за вказаною в заяві адресою АДРЕСА_2 із зазначенням періоду такого проживання до матеріалів заяви не долучено, а також не надано доказів, що вказаний будинок перебуває у її власності та доказів укладення договору надання послуг споживачу.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку, що у даному випадку заявником не виконано передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виникнення або порушення права грошової вимоги заявника боржником, за якою подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 78, 81, 161, 163, 165, 166, 260, 261, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 355 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Ілюшик