Справа № 215/3350/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Бугрим К.О.

За участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката - Гайдаша Є.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що з 12.10.1996 по 16.03.2020 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Відповідачу на підставі договору міни житлового будинку з господарчими спорудами та земельною ділянкою на квартиру від 19.06.2013 належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер: :07:458:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,0972 га. Вищевказане домоволодіння було передано в обмін на квартиру АДРЕСА_2 , що належала відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності.

Після придбання домоволодіння АДРЕСА_1 сторони одразу приступили до проведення будівельних робіт з реконструкції та добудови будинку які тривали приблизно п`ять років, внаслідок чого його загальна площа збільшилась з 52,2 кв.м. до 109,7 кв.м., а житлова з 18,7 кв.м. до 75,5 кв.м.

Крім того, в результаті проведеної реконструкції житлового будинку його вартість збільшилась внаслідок трудових та грошових затрат позивача, який мав самостійний дохід і за рахунок якого здійснювалось поліпшення житла відповідача, та на серпень 2022 року ринкова вартість спірного домоволодіння становить 863831 грн.

Позивач вважає, що збільшення вартості домоволодіння внаслідок проведеної подружжям реконструкції за рахунок спільних матеріалів та трудових ресурсів змінює його правовий режим з особистої приватної власності відповідача на спільну сумісну власність подружжя.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що ремонтні та будівельні роботи у спірному домоволодінні здійснювались за її та відповідача спільні кошти. Крім того, просить не стягувати з неї понесених позивачем судових витрат, оскільки це спричинить їй суттєві збитки (а.с.142-143).

Позивач ОСОБА_1 відповідь на відзив не надав.

В судовому засіданні сторони надали аналогічні пояснення, що викладені ними в позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 12.10.1996 по 16.03.2020 сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі (а.с.37-38).

Відповідачу ОСОБА_2 , на підставі договору міни житлового будинку з господарчими спорудами та земельною ділянкою на квартиру від 19.06.2013, належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер: :07:458:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,0972 га. (а.с.17-22).

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер: :07:458:0028 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,0972 га. були набуті відповідачем ОСОБА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_2 , що належала відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, що не спростовувалось позивачем під час розгляду справи, а тому зазначене домоволодіння та земельна ділянка є її особистою приватною власністю.

Згідно ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В період шлюбу, сторонами у справі була проведена реконструкція житлового будинку внаслідок чого суттєво збільшилась його площа та ринкова вартість (а.с.23-36, 43-71).

Факт проведення трудових робіт з реконструкції спірного житлового будинку за спільні кошти подружжя визнаються відповідачем, а тому не підлягають доказуванню.

Крім того, вказані обставини підтверджуються показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 та актом від 30.12.2022 (а.с.145).

Згідно долученої до матеріалів справи технічної документації та висновку експерта від 04.09.2022, загальна площа спірного будинку збільшилась з 52,2 кв.м. до 109,7 кв.м., а житлова з 18,7 кв.м. до 75,5 кв.м. (а.с.23-36), а ринкова вартість збільшилась з 60843 грн. на 863831 грн. (а.с.43-71).

Таким чином, враховуючи долучений до позовної заяви висновок експерта від 04.09.2022, який є належним та допустимим доказом, суд погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 про істотно збільшену вартість домоволодіння АДРЕСА_1 внаслідок понесених спільних трудових та грошових затрат сторін у справі на його реконструкцію, а тому позовні вимоги в частині визнання домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 , то вона задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст.62 СК України, право спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові виникає внаслідок визнання за рішенням суду спірного майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто в даному випадку, виникнення права спільної сумісної власності є похідним наслідком задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 9742,94 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 житловий будинок з господарчими спорудами що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку «А» загальною площею 109, 7 кв.м., житловою площею 75,5 кв.м. до складу якого входять: коридор - 6,3 кв.м., кухня - 13,8 кв.м., житлова кімната - 18,7 кв.м., житлова кімната - 14,1 кв.м., коридор - 3,8 кв.м., ванна - 3,5 кв.м., вбиральня 1,7 кв.м., житлова кімната - 42,7 кв.м., гардеробна - 3,0 кв.м., гардеробна - 1,2 кв.м., гардеробна- 0,9 кв.м., літня кухня «Б»- 11,7 кв.м., сарай «В» - 16,4 кв.м., підвал «Г» - 14,0 кв.м., гараж «Е» - 33,4 кв.м., огорожа №1-2, водо колонка - I, замощення II.

В частині позову про визнання за ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9742 грн. 94 коп. сплаченого судового збору.

Продовжити строк дії забезпечення позову накладеного ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровськ області заборону на відчуження 1/2 частини житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.10.2023.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: