Справа № 570/566/22
Номер провадження 2/570/122/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки, адвоката Курганської О.В.

представника відповідачки, адвоката Коробової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне за правилами загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що видачею свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька на її ім`я та на ім`я відповідачки порушено її право власності на проведену за її рахунок добудову до будинку, частку у будинку, набуту в порядку спадкування після смерті матері, та на належні їй будівельні матеріали, використані при будівництві самочинної добудови та надбудови до частини спадкового житлового будинку, позивачка звернулася з позовом до суду і просить визнати частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, видані на її ім`я та ім`я ОСОБА_4 в частині розміру частки та складу приміщень спадкового будинку, визнати за нею право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері, визнати за нею право власності на добудову до будинку приміщень: 4 - площею 14,1 кв.м та 5 - площею 15,5 кв.м на підставі будівельного паспорта від 22.03.1985 року та на будівельні матеріали, вкладені у проведену добудову до будинку загальною площею 71,9 кв.м та надвірну будівлю гараж "б".

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і просила позов задовольнити.

Допитана за правилами свідка, позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні дала показання, що вона з чоловіком після її одруження проживала разом із батьками, робили добудови до будинку, оплачували всі комунальні послуги. Першу добудову робили, щоб провести газ. ОСОБА_5 питаннями будівництва займався її чоловік, а вона готувала їсти. Вони збирали квитанції на матеріли, які виписані на її чоловіка. Вказала, що у будинку є 2 добудови, на першу добудову у 1985 році чоловік брав дозвіл на ім`я батька у сільській раді, а другу добудову робили без дозволу за згодою батька із піноблоків, і вони не зареєстрували другу добудову за батьком. Вказала, що все робили за власні кошти, так як її чоловік їздив на заробітки, а син підприємець, її батьки не допомагали, бо мама була інвалідом 2-ї групи, а батько зловживав спиртними напоями. Будівництвом займався її чоловік та його брат, а їх діти допомагали фінансувати будівництво. Її сестра завжди говорила, що не претендує на зроблені ними добудови, і коли оформляли спадщину, то домовились про поділ саме батькової частини хати, і нотаріус сказала, що може видати свідоцтво на спадщину по частині, а ми поділимо, бо знаємо де чиє. У 2016 році вони із сестрою оформили цей поділ, бо сестра хотіла відділити свою частину. Потім вони із сестрою зареєстрували право власності на поділені частини будинку, але пізніше сестра цей поділ скасувала через суд. Позивачка вказала, що вона жила у будинку з батьками та доглядала хвору матір, яка померла у 2009 році, вона з чоловіком робила обряд поховання за власні кошти, та отримала допомогу на поховання, а сестра, відповідачка у справі, жила на АДРЕСА_2 , була на похороні матері, але нічим не допомагала. Із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ні вона, ні сестра до нотаріуса не зверталися, але від спадщини після смерті матері вона не відмовлялася. З часу смерті батька сестра не зверталися про вселення в добудову, вони з сестрою не сварилися, і у 2016 році саме сестра запропонувала поділити будинок, договір вони не укладали, але подавали заяву нотаріусу. Після поділу будинку сестра зробила у своїй частині ремонт і окремі мережі на газ, електроенергію, воду. Раніше свідоцтво про спадщину вона не оспорювала, бо вони із сестрою не сварилися і поділили батьківський будинок як домовлялись. За життя батько не встиг оформити її добудову та переписати на неї. Вважає, що на даний час її сестра хоче привласнити її добудову, бо нотаріус видала свідоцтво по частині, хоча вони із сестрою робили поділ батькової спадщини як домовлялися, і сестра не має права претендувати на її добудови.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Курганська О.В., в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що позивачкою обрано належний спосіб захисту її прав, оскільки іншим шляхом неможливо відновити її порушені та оспорювані права. Право на позов у позивачки виникло після винесення постанови Верховного Суду від 10.02.2021 року та ухвали Рівненського районного суду від 17.11.2021 року по справі № 570/3985/18, оскільки до того часу у її власності перебували усі спірні приміщення будинку. Виходячи із цього, просить поновити позивачці строк на оскарження свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 18.06.2013 року як такий, що пропущений з поважної причини, позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча судом її явка визнавалась обов`язковою. Подала заяву про неможливість прибути до суду за станом здоров`я, просить розгляд справи проводити без її участі. Від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає, що увесь спадковий будинок належав їх покійному батьку, і нотаріусом на законній підставі видано свідоцтва про право на спадщину за законом по частині житлового будинку кожному спадкоємцю.

Представник відповідачки ОСОБА_4 , адвокат Коробова Т.М., проти позову заперечує, вказує, що спадковий житловий будинок належав покійному батькові сторін у складі приміщень, відображено у технічному паспорті на будинок на час прийняття спадщини у 2013 році. Зазначає, що всі добудови до будинку були зроблені батьком, а надані суду квитанції на будівельні матеріали були викрадені позивачкою. Також вказує, що у технічному паспорті на будинок відсутні відмітки про самочинне будівництво. Доводить, що саме відповідачка постійно проживала із своїми батьками та здійснювала догляд за хворою матір`ю, а позивачка проживала окремо. Вважає, що оскільки мати сторін за життя свою частку не виділяла, то відсутні підстави для спадкування такої частки, і нотаріус правильно відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, представником відповідачки, адвокатом Коробовою Т.М., подано заяву про застосування строків позовної давності, і з цих підстав вона просить відмовити у задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , брат чоловіка позивачки, показав суду, що після одруження його брат ОСОБА_7 здійснював добудову до будинку батьків дружини. Сам він будівельник і, на прохання брата, він йому допомагав, це було у 2004-2010 роках. Брат купував будівельні матеріали, а він допомагав робити фундамент, мурувати стіни, робити мансардний поверх, ставити крокви, робити дах із андуліну, він робив драбину на 2-поверх. За весь час, коли він допомагав будувати, він не бачив, щоб допомагали батьки, і не бачив сестру позивачки. Добудова прив`язана до старої хати.

Із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , знайомого сина позивачки, вбачається, що він на прохання ОСОБА_9 допомагав привозити будівельні матеріали: гіпсокартон, ламінат, андулін, а потім шпалери, ванну, пінопласт. Із ним їздили і розраховувались за матеріали ОСОБА_9 і його батько ОСОБА_10 , йому вони оплачували за дизпаливо. Він бачив діда в стані сп`яніння, баби не бачив. Йому відомо, що допомагав будувати брат чоловіка позивачки. На даний час добудова обтягнута пінопластом, але не пофарбована, бачив що зараз у будинку два входи і в одній із частин будинку проживає сестра позивачки.

Свідок ОСОБА_7 , чоловік позивачки, дав суду показання, що коли у них з дружиною було весілля, то тесть сказав, що дарує їм кімнату у будинку, обіцяв її переписати, але так до смерті і не зробив цього. Першу добудову вони робили, як почали проводити газ, газ провели у 1985 році і він підписував документи. Бетон брав на вулиці Млинівській, цеглу допомагав купити знайомий. Сестра дружини жила в ОСОБА_11 , а потім в Рівному на вулиці Данила Галицького, а ще пізніше на мікрорайоні Північний. Коли вирішили будуватися на огороді батька, то батько сказав, щоб добудовувались до будинку. Гроші на будівництво ніхто не давав, він їздив на заробітки і добре заробляв. Батько дружини працював на ОСОБА_12 , і як отримував зарплату, то пропивав, а мати була душевнохворою. Показав, що частину будівельних матеріалів виписував на роботі, а також повідомив суду де купував інші будівельні матеріали. Вказав, що частину робіт на будівництві робив сам, а частину допомагав робити його брат, який будівельник. Коли пропонував сестрі дружини надати кошти на те, щоб перекрити стару частину хати, та відмовилась і сказала, що їй тут нічого не треба, то він сам перекривав і добудову і стару частину будинку. Всі мережі були спільні на добудову і стару частину будинку, і за всі комунальні послуги оплачував він, а також всі матеріали і роботи оплачував також він. Добудову їм дозволив робити батько, але він робив її без дозволу самовільно. Повідомив, що вони з дружиною за свої кошти робили обряди поховання батьків та оплачували жалобні обіди, сестра не допомагала у похованні. Після смерті батька, сестра не мала до них претензій за добудову, сама запропонувала поділити будинок, сказала, що їй їхнього не потрібно, і вона з дружиною поділила батьківську частину хату, та підписали про це папери. Зазначив, що коли нотаріус видала свідоцтво, то вони з дружиною і не зрозуміли, що воно на всю хату. Вказав, що відповідачка затіяла спір, коли у неї з`явився адвокат і сказала, що батьківську хату забере всю, а за добудову вони їй заплатять. Зазначив, що він все життя працював на цьому будівництві, а тепер сестра дружини на це претендує, оскільки через суд скасувала поділ будинку.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_13 , знайомий сина позивачки ОСОБА_9 , повідомив, що бував у спірному будинку з 1993 року, і на той час цей будинок був одноповерховим, а потім чоловік позивачки та його брат почав добудовувати, і свідок допомагав розвантажувати блоки, цеглу, дошки, у будинку зробили другий поверх, був свідком як ОСОБА_9 платив за доставлені матеріали. Дід приходив рідко в стані сп`яніння, а баба потребувала догляду, мати ОСОБА_9 готувала їсти і всіх кликала до столу. Чи оформлювали це будівництво свідок не знає. Сварок між сестрами він ніколи не чув. Спочатку ходили одним входом і проживали у старій хаті, а пізніше десь з 2005 року почали ходити через добудову, яку закінчили у 2010 році. А після смерті діда, було зроблено окремий вхід в будинок, тепер в будинку два входи. Вперше сестру позивачки він побачив у будинку десь через рік після смерті діда. Свідок пояснив де знаходяться які кімнати у будинку, і де хто із членів сім`ї у них проживає.

Свідок ОСОБА_14 , знайома відповідачки ОСОБА_4 , яка була допитана в судовому засіданні, показала, що разом працювала із ОСОБА_4 і вони ходили одна до одної. Знає, що ОСОБА_4 має квартиру на АДРЕСА_3 , але коли народився ОСОБА_15 , то ОСОБА_4 перебралася в с.Колоденка до матері. До будинку була прибудова, у якій батько хотів жити, тому були скандали, бо сестра його туди не пускала. Свідок бачила як шофер і експедитор привозили будівельні матеріали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , сусід сторін, показав, що будував добудову ОСОБА_10 - чоловік позивачки ОСОБА_1 та його брат. Знає, що мати сторін хворіла і вони обоє її доглядали. Також йому відомо, що при похованні матері та батька в сільську раду їздив чоловік позивачки ОСОБА_17 , який і займався організацією поховання.

Свідок ОСОБА_18 , знайомий сина відповідачки, який був допитаний в судому засіданні, показав, що він їздив до ОСОБА_15 в село ОСОБА_19 , і знає, що там будинок на дві частини, у одній живе мати ОСОБА_15 , у іншій - її сестра. Вказав, що він чув як дід у дворі сварився із тіткою ОСОБА_15 і казав, що він добудував будинок, а його у добудову не пускають. Сам свідок будівельних матеріалів в ОСОБА_19 не возив, хто платив за будівельні матеріали та за комунальні послуги за будинок він не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , знайома ОСОБА_4 , вказала, що вони разом у 1989 році отримали квартири, і вона знає зі слів ОСОБА_21 , що та жила із матір`ю в селі Колоденка, бо мати хворіла. Сестру Ліди вона не знає, а діда вона ніколи не бачила, але знає, що у сестри була окрема половина будинку.

Із показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , син ОСОБА_4 , вбачається, що його мати з літа 2003 року проживала у селі Колоденка, бо баба хворіла, користувалась газовим балоном. Тітка з бабусею не проживала і її не доглядала. Вказує, що власником будинку був дід. Після смерті діда він зробив ремонт у тій частині будинку, де живе його мати.

Свідок ОСОБА_23 , знайома ОСОБА_4 , в судовому засіданні дала показання про те, що у Ліди була квартира в м.Рівне, але коли мати захворіла, то відповідачка переїхала проживати в село Колоденка, щоб доглядати матір. Знає, що сестра ОСОБА_21 достроювала хату і жила окремо, матір не доглядала. Також знає, що батько давав гроші на добудову, бо хотів там проживати, але сестра, позивачка у справі, його не пускала у добудову. Показала, що до обох дочок батько ставився однаково, а у будинку то жив, то не жив.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що з 10 травня 1953 року батьки сторін - ОСОБА_24 та ОСОБА_25 перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 10.06.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_26 . На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.1972 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ще одна дочка ОСОБА_27 . На час виникнення спірних правовідносин, вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 28.03.1990 року.

Під час шлюбу у 1956 році батьки сторін побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Корнинською сільською радою від 25.06.2019 року на підставі записів у погосподарській книзі.

На підставі будівельного паспорта, виданого на ім`я ОСОБА_24 , погодженого головним архітектором Рівненського району 22.03.1985 року, до належного батькам сторін будинку було проведено добудову приміщень коридору площею 14,1 кв.м та кухні площею 16,6 кв.м, будинок був газифікований на підставі Робочого паспорта газопостачання № 283/85 від 13.08.1985 року, що стверджується листом РГК "Рівнегаз" № 33007.1-Лв-4440-0622 від 23.06.2022 року.

08.12.1988 року Комунальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" на ім`я ОСОБА_24 було виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 80 кв.м, житловою площею 61,9 кв.м, який складається із житлового будинку А-1 у складі приміщень: 1-1 коридору площею 6,0 кв.м, 1-2 житлової площею 8,0 кв.м, 1-3 житлової площею 16,4 кв.м, 2-2 житлової площею 21,1 кв.м, сараю "Б", погрібу "Пг/Б", вбиральні "В", які побудовані у 1956 році та добудови А'-1 побудованої у 1985 році, у якій влаштовано такі приміщення: 2-1 коридор площею 4,6 кв.м, 2-3 житлова площею 9,2 кв.м, 2-4 житлова площею 7,2 кв.м, 2-5 кухня площею 7,5 кв.м.

05.01.1989 року ОСОБА_24 на підставі рішення Рівненської районної Ради народних депутатів № 282 від 14.12.1988 року видано Свідоцтво про право особистої власності на ціле домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Видане ОСОБА_24 свідоцтво не оспорювалось і на час смерті ОСОБА_24 було чинним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін ОСОБА_25 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя вона заповіту не складала.

На день її смерті у житловому будинку по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстрованими спадкоємці за законом 1-ї черги: її чоловік ОСОБА_24 та донька ОСОБА_1 , які заяв про відмову від спадщини нотаріусу не подавали.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько сторін ОСОБА_24 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . За життя він заповіту не складав.

Спадкоємцями майна ОСОБА_24 за законом 1 черги є його доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які звернулися із заявами до Рівненської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

18.06.2013 року позивачці ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-309 після смерті ОСОБА_24 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на - 1/2 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , цегляного із житловою добудовою цегла/піноблок загальною площею 153,6 кв.м, житловою площею 94,5 кв.м, позначеного в поетажному плані А-1 та А-2 біля якого знаходяться надвірні будівлі Б - сарай, б - гараж, Пг/Б - погріб, В - вбиральня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота, І - замощення, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Рівненським райвиконкомом Рівненської області 05.01.1989 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі 1 під реєстровим номером 175-175.

18.06.2013 року відповідачці ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-310 після смерті ОСОБА_24 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на - 1/2 частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , цегляного із житловою добудовою цегла/піноблок загальною площею 153,6 кв.м, житловою площею 94,5 кв.м, позначеного в поетажному плані А-1 та А-2 біля якого знаходяться надвірні будівлі Б - сарай, б - гараж, Пг/Б - погріб, В - вбиральня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота, І - замощення, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Рівненським райвиконкомом Рівненської області 05.01.1989 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі 1 під реєстровим номером 175-175.

29.08.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали директору КП "РОБТІ" заяву, посвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Табінським О.І., у якій просили підтвердити можливість поділу житлового будинку на АДРЕСА_1 наступним чином:

ОСОБА_1 - частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме:

2-1 коридор площею 6,2 кв.м, 2-2 житлова площею 10,9 кв.м, 2-3 санвузол площею 4,4 кв.м, 2-4 кухня площею 15,4 кв.м, 2-5 коридор площею 4, 6 кв.м, 2-6 житлова площею 10,1 кв.м, 2-7 житлова площею 21,1 кв.м, 2-8 коридор площею 14,4 кв.м, 2-9 житлова площею 18,1 кв.м, 2-10 житлова площею 8,0 кв.м, 2-11 житлова площею 9,9 кв.м, загальною площею 123,1 кв.м, житловою площею 78,1 кв.м, вхідний ганок "а", сарай "Б", гараж "б", вбиральня "В", огорожа № 1, ворота № 2, замощення "І";

ОСОБА_4 - частка у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме:

1-1 - коридор площею 8,7 кв.м, 1-2 допоміжна площею 5,4 кв.м, 1-3 житлова площею 16,4 кв.м, загальною площею 30,5 кв.м, житловою 16,4 кв.м, вхідний ганок "а1", сарай "Б", погріб "Пг/Б", замощенням "І", та надати висновок щодо можливості поділу об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Корнинської сільської ради від 08 вересня 2016 року № 80 частині житлового будинку, що належить ОСОБА_4 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Висновку КП "РОБТІ" від 14.09.2016 року за № 8358 частини будинку мають окремі входи, відокремлені інженерні мережі від окремих газових котлів, тому існує технічна можливість поділу на окремі об`єкти нерухомого майна із складом новоутворених об`єктів та їх адреси:

власник ОСОБА_4 приміщення будинку загальною площею 30,5 кв.м, житловою 16,4 кв.м, вхідний ганок "а1", сарай "Б", погріб "Пг/Б", замощенням "І" поштова адреса: АДРЕСА_1 ;

власник ОСОБА_1 приміщення будинку загальною площею 123,1 кв.м, житловою площею 80,4 кв.м, вхідний ганок "а", сарай "Б", гараж "б", вбиральня "В", огорожа № 1, ворота № 2, замощення "І", поштова адреса: АДРЕСА_1 .

16.09.2016 року державним реєстратором Мартинюк О.С. КП "РОБТІ" зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 123,1 кв.м, із розміром частки - 1.

16.09.2016 року державним реєстратором Мартинюк О.С. КП "РОБТІ" зареєстроване право приватної власності ОСОБА_4 на окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,5 кв.м, із розміром частки -1.

Рішенням Рівненського районного суду від 21 березня 2019 року по справі № 570/3985/18 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Мартинюк Ольги Олексіївни, Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради про визнання права власності на спадкове майно: скасовано рішення державного реєстратора Мартинюк Ольги Олексіївни про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 30,5 кв.м по АДРЕСА_1 та прав ОСОБА_1 на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 123,1 кв.м по АДРЕСА_1 .

Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2019 року було скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Мартинюк Ольги Олексіївни, Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року постанова Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та про розподіл судових витрат скасовано, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора залишено в силі.

Ухвалою Рівненського районного суду від 17.11.2021 року по справі № 570/3985/18 внесено виправлення у повний текст рішення суду від 21.03.2019 року та другий абзац рішення викладено у такій редакції "Скасувати рішення державного реєстратора Мартинюк Ольги Олексіївни про державну реєстрацію прав ОСОБА_4 на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 30,5 кв.м по АДРЕСА_1 та прав ОСОБА_1 на окремий об`єкт нерухомості загальною площею 123,1 кв.м по АДРЕСА_1 .

Із оглянутої судом Виписки із інвентаризаційних матеріалів від 29.04.2013 року № 3236, виданої КП "РОБТІ" про характеристику житлового будинку на АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на цей житловий будинок, зазначено загальну площу житлового будинку 153,6 кв.м, житлову 94,5 кв.м та складові будинку із зазначенням проценту зносу, а саме: А-1 житловий будинок цегла - процент зносу 31%, А-2 житлова добудова цегла/піноблок процент зносу 20%, Б сарай цегла процент зносу 50%, "б" гараж метал - процент зносу 20%, "ПГ/Б" погріб бутовий камінь процент зносу 50%, "В" вбиральня дерево - процент зносу - 60%.

Інформації про дозвільні документи на житлову добудову А-2, гараж "б" та реєстрацію права власності на вказані об`єкти у складі житлового будинку на АДРЕСА_1 виписка не містить.

Із оглянутої судом спадкової справи № 651/2012 заведеної Рівненською районною нотаріальною конторою 05.10.2012 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_24 вбачається, що 18.06.2012 року позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_4 були подані заяви про видачу свідоцтв на спадкове майно, яке складається із частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказана спадкова справа також містить Свідоцтво про смерть ОСОБА_25 , Свідоцтво про смерть ОСОБА_24 , Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 05.01.1989 року ОСОБА_24 на підставі рішення виконкому Ровенської районної Ради народних депутатів № 282 від 14.12.1988 року, зареєстроване в Комунальному підприємстві "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі 1 під реєстровим номером 175-175 та Виписку із інвентаризаційних матеріалів від 29.04.2013 року № 3236 про характеристику житлового будинку на АДРЕСА_1 . Витяги від 18.06.2013 року за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо майна фізичної особи - ОСОБА_24 та щодо об`єкту нерухомого майна, за якими у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Дозвільних документів на житлову добудову А-2, гараж "б" та реєстрацію права власності на вказані об`єкти у складі житлового будинку на АДРЕСА_1 спадкова справа не містить.

Із оглянутої судом інвентарної справи № 171 на житловий будинок на АДРЕСА_1 Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" вбачається, що основна інвентаризація будинку була проведена 08.12.1988 року, поточні - 12.04.2013 року, 21.07.2013 року, 14.09.2016 року.

Із ескізного поповерхового плану, технічної характеристики та поповерхового плану від 08.12.1988 року вбачається, що житловий будинок цегляний одноповерховий складається із п`яти житлових кімнат загальною площею 80 кв.м, житловою 61,9 кв.м і складається із приміщень: 1-1 коридору площею 6,0 кв.м, 1-2 житлової площею 8,0 кв.м, 1-3 житлової площею 16,4 кв.м, 2-2 житлової площею 21,1 кв.м, 2-1 коридор площею 4,6 кв.м, 2-3 житлова площею 9,2 кв.м, 2-4 житлова площею 7,2 кв.м, 2-5 кухня площею 7,5 кв.м та надвірних будівель: сараю "Б", погрібу "Пг/Б", вбиральні "В".

Із поповерхового плану на житловий будинок на АДРЕСА_1 станом на 12.04.2013 року, його технічної характеристики, журналу внутрішніх розмірів та розрахунку площ вбачається, що житловий будинок на АДРЕСА_1 має загальну площу 153,6 кв.м, житлову 94,5 кв.м та складається із приміщень: 1-1 коридору площею 8,7 кв.м, 1-2 допоміжної площею 5,4 кв.м, 1-3 житлової площею 16, 4 кв.м, 2-1 коридору площею 6,2 кв.м, 2-2 житлової площею 10,9 кв.м, 2-3 санвузла площею 4,4 кв.м, 2-4 кухні площею 15,4 кв.м, 2-5 коридору площею 4,6 кв.м, 2-6 житлової площею 10,1 кв.м, 2-7 житлової площею 21,1 кв.м, 2-8 коридору площею 14,4 кв.м, 2-9 житлової площею 18,1 кв.м, 2-10 житлової площею 9,9 кв.м, 2-11 житлової площею 9,9 кв.м, до цього будинку відносяться надвірні будівлі: Б - сарай, б - гараж, ПГ/Б - погріб, В-вбиральня із зазначенням років побудови: 1956, 1985 та 1991.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 68227938 від 16.09.2016 року вбачається, що було проведено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 123,1 кв.м із розміром частки "1", державним реєстратором Мартинюк О.О. КП "РОБТІ".

Із Виписки із Інвентаризаційних матеріалів КП "РОБТІ" від 24.03.2021 року № 1326 вбачається, що згідно із інвентаризацією проведеною станом на 12.04.2013 року житлова добудова А'-2 загальною площею 71,9 кв.м проведена без дозвільних документів.

01.06.2022 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за якою постановою від 13.06.2022 року № 34646/02-31 спадкоємиці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно.

Із оглянутих судом оригіналів квитанцій, наданих позивачкою, копії яких долучені до матеріалів справи, значна кількість яких видана на ім`я ОСОБА_7 , інші без зазначення даних про покупців, вбачається придбання різних будівельних матеріалів, які відповідають опису матеріалів добудови до будинку, зазначених у інвентарній справі на будинок і придбані ці товари у терміни, коли проводилася добудова до будинку.

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), який був чинний на час набуття батьками сторін ОСОБА_25 та ОСОБА_24 житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу (стаття 28 КпШС України).

З часу видачі 05.01.1989 року ОСОБА_24 . Свідоцтва про право особистої власності на ціле домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 вказане свідоцтво не оспорювалось.

Таким чином, будинок на АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , так як це майно набуте ними за час шлюбу і частка кожного з них становить по 1/2 частині.

Тому в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на добудову до будинку проведену у 1985 році належить відмовити, оскільки ця добудова увійшла до складу житлового будинку на час видачі ОСОБА_24 . Свідоцтва про право особистої власності на ціле домоволодіння від 05.01.1989 року, а позивачкою ОСОБА_1 це свідоцтво не оскаржувалось.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно із ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно із п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у поставі від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), "...визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування".

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, у разі смерті одного з подружжя частка у праві власності на спадкове майно якого не виділялася, право власності на неї не припиняється, а переходить до його спадкоємців. А у спадкоємця, який прийняв спадщину право власності на неї виникає з моменту відкриття спадщини, незалежно від отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права на таке спадкове майно в судовому порядку.

Відповідачка ОСОБА_4 в установлений законом 6-місячний строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_25 не зверталась, в будинку не проживала та не була зареєстрованою, тому вважається такою, що спадщину не прийняла.

Тобто, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_25 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями її майна стали її чоловік ОСОБА_24 та її донька ОСОБА_1 , які успадкували по частині від частки житлового будинку, яка належала їй у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, тобто по частині кожен спадкоємець.

Таким чином, на час видачі оспорюваних Свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.06.2013 року № 1-309 та № 1-310 позивачці вже належала частка у житловому будинку.

Згідно із ст.105 ЦК України 1963 року громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту або з істотним відхиленням від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Згідно зі ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Отже, із досліджених судом доказів, встановлено, що проведена до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , добудова площею 71,9 кв.м, після виданого ОСОБА_24 . Свідоцтва про право особистої власності від 05.01.1989 року є самочинним будівництвом, оскільки дозвіл на її проведення не видавався, право власності на яку спадкодавець за життя не набув, тому це спірне майно не повинно було увійти до складу спадщини.

Відповідно до п.1.2. розділу 1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджена Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року № 582/5772, технічну інвентаризацію проводять у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва; перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об`єднання або виділення частки завершений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Таким чином, проведена інвентаризація будинку на АДРЕСА_1 , при якій виявлена добудова до будинку після видачі свідоцтва про право власності на будинок, не вказує на виникнення права власності на таку добудову, якщо дозвільні документи на таку добудову уповноваженими органами не видавалися.

В зв`язку з цим доводи представника відповідачки про те, що виданий після смерті ОСОБА_24 технічний паспорт на житловий будинок на АДРЕСА_1 свідчить про виникнення у спадкодавця права власності на цю добудову не ґрунтуються на законі, так як відповідачкою не надано доказів як того, що на проведення добудови до будинку після 05.01.1989 року її батьку видався дозвіл, і він зареєстрував право власності на таку добудову, так і доказів придбання будівельних матеріалів на проведення такої добудови. Ці доводи також не спростовано доводів позивачки про придбання нею будівельних матеріалів, вкладених у самочинну добудову до будинку та проведення вказаної добудови за власний рахунок.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 283/20595: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, при видачі свідоцтв про право на спадщину від 18.06.2013 року реєстраційний № 1-309 та № 1-310 до складу спадкової маси нотаріусом включено майно, яке не належало спадкодавцю ОСОБА_24 , а саме: частина житлового будинку, яка вже належала позивачці як спадкоємиці за законом після смерті її матері ОСОБА_25 , а також самочинна добудова загальною площею 71,9 кв.м та гараж "б".

Позивачкою надано суду копії квитанцій, оригінали яких досліджувались судом, про придбання будівельних матеріалів, вкладених у самочинне будівництво у період вказаний допитаними свідками, значна частини яких видана на ім`я її чоловіка ОСОБА_7 , інші не містять відомостей про покупця, однак знаходження оригіналів квитанцій у позивачки вказує на те, що саме нею були придбані вказані будівельні матеріали, що не спростовано відповідачкою. Чоловік позивачки ОСОБА_7 не заперечив, що ці квитанції належать особисто йому, а будучи допитаним як свідок ствердив, що добудова до будинку проводилася в інтересах його з позивачкою сім`ї, а будівельні матеріали вони купували за спільні кошти, лише квитанції він оформляв на своє ім`я.

Доводи представника відповідачки про викрадення оригіналів квитанцій після смерті батька не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються видачею значної частини цих квитанцій на ім`я ОСОБА_7 , чоловіка позивачки.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи надані позивачкою докази, оцінивши кожен доказ окремо і в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання частково недійними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування після смерті матері та визнання права власності на будівельні матеріали, вкладі у самочинно проведену добудову до будинку, є обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Щодо строків давності звернення до суду, то суд визнає поважними причини пропуску такого строку позивачкою, оскільки після отримання оспорюваних свідоцтв та добровільного поділу будинку між позивачкою та відповідачкою у позивачки не було підстав для оскарження свідоцтв про право на спадщину до скасування в судовому порядку реєстрації права власності на виділену їй частину житлового будинку площею 123,1 кв.м, право на який виникло на підставі рішення Рівненського районного суду від 21.03.2019 року, яке набрало законної сили 10.02.2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) зазначено, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше.

За таких обставин, оцінивши всі доводи сторін в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним належними, допустимими і достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення.

Зважаючи на те, що ухвалою Рівненського районного суду від 13 червня 2022 року було відстрочено позивачці ОСОБА_1 сплату судового збору, враховуючи її матеріальний стан, той факт, що наразі вона є пенсіонеркою і отримує незначний дохід, однак ціна позову є значною і становить 495698,00 грн., а сума судового збору - 6941,78 грн., яку необхідно сплатити, може поставити позивачку у вкрай важке матеріальне становище, суд вважає, що є можливим зменшити суму судового збору.

В зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в мінімальному розмірі, що становить суму 992,40 грн., врахувавши також її матеріальний стан, оскільки вона як і позивачка є пенсіонеркою і отримує незначну пенсію.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 261, 319, 376, 392, 393, 1216, 1217, 1218, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1296, 1297, 1301 ЦК України, ст.105 ЦК України 1963 року, ст.ст.22, 28 КпШС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності - задоволити частково.

Поновити позивачці ОСОБА_28 строк на оскарження свідоцтв про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-309 від 18 червня 2013 року та № 1-310 від 18 червня 2013 року, як такого, що пропущений з поважної причини, оскільки про порушення свого права вона дізналась після отримання Ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2021 року та ухвали Рівненського районного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 570/3985/18.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-309, після смерті ОСОБА_29 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , видане ОСОБА_28 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 80,0 кв.м, житловою площею 61,9 кв.м, в розмірі частки вказавши 3/8 (3/4:2) замість 1/2 та в частині характеристики спадкового будинку вказавши приміщення будинку згідно із Технічним паспортом станом на 08.12.1988 року, а саме: 1-1 коридор площею 6,0 кв.м, 1-2 житлова площею 8,0 кв.м, 1-3 житлова площею 16,4 кв.м, 2-1 коридор площею 4,6 кв.м, 2-2 житлова площею 21,1 кв.м, 2-3 житлова площею 9,2 кв.м, 2-4 житлова площею 7,2 кв.м, 2-5 кухня площею 7,5 кв.м, біля якого знаходяться надвірні будівлі сарай Б, погріб Пг/Б, вбиральня В, № 1 огорожа.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом реєстраційний № 1-310 після смерті ОСОБА_29 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , видане ОСОБА_30 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , загальною площею 80,0 кв.м, житловою площею 61,9 кв.м, в розмірі частки вказавши 3/8 (3/4:2) замість 1/2 та в частині характеристики спадкового будинку вказавши приміщення згідно із Технічним паспортом станом на 08.12.1988 року, а саме: 1-1 коридор площею 6,0 кв.м, 1-2 житлова площею 8,0 кв.м, 1-3 житлова площею 16,4 кв.м, 2-1 коридор, площею 4,6 кв.м, 2-2 житлова площею 21,1 кв.м, 2-3 житлова площею 9,2 кв.м, 2-4 житлова площею 7,2 кв.м, 2-5 кухня площею 7,5 кв.м, біля якого знаходяться надвірні будівлі сарай Б, погріб Пг/Б, вбиральня В, № 1 огорожа.

Визнати за ОСОБА_31 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_32 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , з приміщеннями згідно із Технічним паспортом станом на 08.12.1988 року.

Визнати за ОСОБА_31 право власності на будівельні матеріали, вкладені у самочинно проведену добудову до будинку загальною площею 71,9 кв.м, у складі приміщення: 2-1 коридор площею 6,2 кв.м, 2-2 житлова площею 10,9 кв.м, 2-3 санвузол площею 4,4 кв.м, 2-8 коридор площею 14,4 кв.м, 2-9 житлова площею 18,1 кв.м, 2-10 житлова площею 8,0 кв.м, 2-11 житлова площею 9,9 кв.м та надвірну будівлю гараж "б".

Враховуючи майновий стан позивачки ОСОБА_2 , зменшити суму судового збору, яка підлягає до стягнення за подачу до суду вказаної позовної заяви.

В зв`язку з задоволенням позову, стягнути з ОСОБА_3 на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу - судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області) судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка - ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 30 жовтня 2001 року, Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка - ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 11 грудня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2023 року (з 25.09.2023 року по 09.10. 2023 року - суддя у відпустці, крім того з 02.10.2023 року по 13.10.2023 року - суддя на лікарняному).

Суддя Остапчук Л.В.