Справа № 645/1562/22
Провадження № 2/645/149/23
У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання - Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини сторін, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, позивачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03.01.2023 відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання(суддя Бондарєва І.В.).

Ухвалою суду від 09.02.2023 Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (суддя Бондареєва І.В.)

Згідно з Розпорядженням № 115/23 від 24.02.2023 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 645/1562/22 (провадження № 2/645/149/23).

Ухвалою від 28.02.2023 року справу прийнято до розгляду суддею Алтуховою О.Ю.

Враховуючи повторну неявку позивача та/або його представника у підготовче засідання та неодноразові неявки належним чином повідомлених відповідачки та третьої особи, яка самоусунулася від надання суду висновку органу опіки та піклування, суд вважав можливим провести підготовче засідання у справі за відсутності нез`явившися учасників справи та ухвалою суду від 02.10.2023 року закрив підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 20.10.2023 року учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомлено.

Позивач просить суд про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

За положеннями ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Окрім того, з огляду на положення до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вправі відкласти розгляд справи, якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо вбачає в цьому перешкоду для розгляду справи. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 523/15493/18.

Враховуючи те, що орган опіки та піклування самоусунувся від подання суду відповідного висновку, а матеріали справи не містять достатніх доказів для вирішення спору, суд вважає потрібним для надання особистих пояснень визнати явку позивача та відповідачки у судове засідання - обов`язковою, оскільки їх нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Також, суд вважає необхідним роз`яснити, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 223, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 у судові засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

Роз`яснити, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Розгляд справи відкласти на 27.11.2023 року на 11.00 год.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю.Алтухова