провадження № 22-ц/824/8971/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГРАВЕ УКРАЇНА», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_1 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 26 103 грн. 39 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 лютого 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу позивача - Mercedes-Benz (моделі C180, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та транспортного засобу I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ), власником якого є відповідач ОСОБА_1 , а за кермом якого був ОСОБА_4 . Останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у відповідача ПрАТ «СК «Граве Україна» у межах страхової суми за шкоду заподіяну майну на 100 000 грн. Страхова компанія виплатила позивачеві суму відшкодування у розмірі 30 526,73 грн. 26 березня 2021 року, ще 6 105, 35 грн - 01 жовтня 2021 року, але вартість ремонтних робіт сягнула 59 435 грн. Тому, решту суми вартості відновлювального ремонту - 22 802,92 грн. позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , як з власника транспортного засобу I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ), а також витрати на послуги експерта - 2 000 грн., витрати, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням майна, та неможливістю ним користуватися, послуги таксі Uber - 1300,47 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму відшкодування матеріального збитку у розмірі 22 802, 92 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що оскаржуваним рішенням ухвалено стягнути кошти із співвідповідача, яка є власником транспортного засобу І-VAN А07А-30, д.н.з НОМЕР_2 . При цьому, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують, що винуватцем ДТП, в якому завдано матеріальних збитків був безпосередньо водій ТЗ. Водій здійснював пасажирські перевезення в режимі маршрутного таксі та перебував в трудових відносинах з ПП «Універсал-Транс». Дана обставина заявляється позивачем і не оспорюється співвідповідачкою. Таким чином, в даному випадку, співвідповідач не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідачем має бути або страхова компанія, або водій ТЗ, або (якщо він перебував на момент ДТП у трудових відносинах) в порядку ст. 1172 ЦК України. - роботодавець водія. Відповідач посилається на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 січня 2020 року по справі №686/19649/18, від 05 серпня 2020 року по справі №456/881/17, від 13 грудня 2018 по справі №910/14693/17 та висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 09 лютого 2021 року, о 09:00 год., у м. Києві по вулиці М. Липківського (буд. 13) ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedes Benz (державний номер НОМЕР_1 ), власником якого є ОСОБА_3 (т. І, а.с. 23).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 була застрахована, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4510332 від 10 грудня 2020 року, строком до 10 червня 2021 року, у ПрАТ СК «Граве Україна» на суму у розмірі 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну (т. 1, а.с. 18).

09 лютого 2021 року ОСОБА_3 подав ПрАТ СК «Граве Україна» заяву-повідомлення про випадок з транспортним засобом, що стався цього ж дня (т. 1, а.с. 27-28).

16 лютого 2021 року, за зверненням ОСОБА_3 , оцінювач ОСОБА_5 здійснив оцінку матеріального збитку, завданого власникові Mercedes Benz (державний номер НОМЕР_1 ) у результаті його пошкодження на дату оцінки колісного транспортного засобу, відповідно до якого розмір завданого збитку становить 36 753,96 грн. (т. 1, а.с. 29-59).

19 лютого 2021 року ОСОБА_3 сплатив за ремонт свого транспортного засобу Mercedes Benz (державний номер НОМЕР_1 ), згідно із заказ-нарядом (акту виконаних робіт) НЄО 0006030, суму у розмірі 59 435 грн. (т. 1, а.с. 57).

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва 19 лютого 2021 року у справі № 760/3506/21, що набрала законної сили 02 березня 2021 року, водія транспортного засобу I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ), власником якого є відповідач ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративний штраф у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху у розмірі 340, 00 грн. (т. 1, а.с. 24-26).

08 березня 2021 року на замовлення ПрАТ СК «Граве Україна» оцінювач ОСОБА_6 виконав звіт по визначенню матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля Mercedes Benz (державний номер НОМЕР_1 ), згідно з яким вартість матеріального збитку становить 36 632,08 грн. з ПДВ на запасні частини (т. 1, а.с. 134-143).

15 березня 2021 року ПрАТ СК «Граве Україна» визнала випадок страховим, склавши страховий акт № 10.90045701.1/KOS (т. 1, а.с. 181).

26 березня 2021 року ОСОБА_3 від ПрАТ СК «Граве Україна» надійшла виплата відшкодування у розмірі 30 526,73 грн. (т. 1, а.с. 60).

16 червня 2021 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернувся до ПрАТ СК «Граве Україна» із заявою про перегляд суми страхового відшкодування, у зв`язку із тим, що вартість проведеного ремонту становила суму у розмірі 59 435,00 грн., тобто на 28 908,27 грн. більше, ніж йому було виплачено страховою компанією, на підтвердження чого додав до заяви копію рахунку-заказу (акту виконаних робіт) НЄО 0006030 від 16 грудня 2021 року (т. 1, а.с. 80-82).

01 жовтня 2021 року ОСОБА_3 від ПрАТ СК «Граве Україна» надійшла додаткова сума виплати відшкодування у розмірі 6 105,35 грн (т. 1 а.с. 151).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги до ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин першої - третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 686/19649/18.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду міста Києва 19 лютого 2021 року у справі № 760/3506/21, водія транспортного засобу I-VAN (моделі А07А-30, державний номер НОМЕР_2 ), власником якого є відповідач ОСОБА_1 , - ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративний штраф у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху у розмірі 340,00 грн. (т. 1, а.с. 24-26).

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні ДТП, ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу не є особою, яка повинна відшкодувати майнову шкоду, завдану ОСОБА_7 внаслідок ДТП.

ОСОБА_1 не була учасником ДТП, не є завдавачем шкоди ОСОБА_7 , а покладення на неї цивільно-правової відповідальності за завдану діянням ОСОБА_4 шкоду не буде відповідати приписам ст. 1166 ЦК України.

При цьому, позовні вимоги до ОСОБА_4 , як винної особи в ДТП, позивачем не заявлялися. Відповідно до кінцевих позовних вимог ОСОБА_7 , позов пред`явлено до ОСОБА_1 , яка в даному випадку не є належним відповідачем.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку наявність підстав до задоволення позову до власника транспортного засобу, який не причетний до заподіяння шкоди позивачу. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового судового рішення по суті вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю. Натомість, апеляційна скарга не містить доводів необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог, а, відтак, в зазначеній частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає, що в силу вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення рішення суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1 362 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги (94,6%), сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню з позивача на її користь пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 1 288 грн. 50 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 1 288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.