Справа № 444/2996/23
Провадження № 2/444/933/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Я.Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівна, про визнання права власності на частку спадкового майна колишнього колгоспного типу двору та частки в майні двору членів колишнього колгоспного типу двору,

В С Т А Н О В И В:

05.09.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

28.09.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 . Згідно із погосподарською книгою станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , голова двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Згідно із погосподарською книгою станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , голова двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 , а членами двору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, то відповідно їм належало по 1/5 частці даного двору. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_5 . Так як ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав разом із своєю дружиною, ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не заявляв про відмову від неї, а тому він є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , але юридично не оформив, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не реєструвалася. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 як дочка ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Приватним нотаріусом в нотаріальному позасудовому порядку 08.08.2023 року вже видані позивачу 1 ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 підтверджує факт прийняття нею спадщини після смерті батька. Однак, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року, відмовила позивачу 1 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору. Просили визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд, з яких: право власності на 1/5 частину даного майна як членом колишнього колгоспного типу двору, 2/5 частини даного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/5 належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, а 1/5 фактично успадкована ним за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору; Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видане Гійченською сільської ради Львівської області 05.08.1989 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 змінила на Мороз внаслідок укладення 05.08.1989 року шлюбу із ОСОБА_2 .

Викладеним у свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , яке видане Гійченською сільською радою Львівської області 21.11.1970 року, підтверджується, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_8 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , яке видане Гійченською сільською радою Львівської області 28.12.1967 року, вбачається, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_8 .

З свідоцтва про право особистої власності, яке видане виконкомом Гійченської сільської ради 07.12.1987 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 271 від 15.10.1987 року та записаного 07.12.1987 року в реєстрову книгу за № 422, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 .

Викладеним у довідці № 554, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 14.08.2023 року підтверджується, що згідно із погосподарською книгою станом на 30.06.1990 року членами . колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , голова двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З довідки № 553, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 14.08.2023 року, вбачається, що згідно із погосподарською книгою станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , голова двору, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про одруження НОМЕР_8 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одружилися 05.11.1960 року.

З довідки № 560, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Викладеним у довідці № 557, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_4 , 1942 року народження, чоловік померлої ОСОБА_5 , 1934 року народження, проживав разом із нею і був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено відповідний актовий запис № 258, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_9 .

З довідки № 561, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Викладеним у довідці № 556, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_1 , 1970 року народження, дочка померлого ОСОБА_4 , 1942 року народження, проживала разом із ним і була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 та вели спільне господарство.

Приватним нотаріусом 08.08.2023 року видані позивачу 1 ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 1) серії НОМЕР_10 , яке зареєстроване в реєстрі за № 1463, на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:032:0026, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) серії НСН № 047656, яке зареєстроване в реєстрі за № 1462, на земельну ділянку площею 0,1372 га кадастровий номер :01:032:0025, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 3) серії НСН № 047659, яке зареєстроване в реєстрі за № 1465, на земельну ділянку площею 0,2679 га, кадастровий номер :18:000:0197, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4) серії НСН № 047658, яке зареєстроване в реєстрі за № 1464, на земельну ділянку площею 0,4235 га, кадастровий номер :16:000:0177, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також приватним нотаріусом 08.08.2023 року видані позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 1) серії НОМЕР_11 , яке зареєстроване в реєстрі за № 1466, на земельну ділянку площею 0,8953 - га, кадастровий номер :18:000:0038, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) серії НСН №047661, яке зареєстроване в реєстрі за № 1467, на земельну ділянку площею 0,1398 га, кадастровий номер :34:000:0007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2023 року вбачається, що приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору.

Із довідки № 854, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 02.03.2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Гійченської сільської ради 07.12.1987 року.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та з довідки-характеристики № 854, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 02.03.2023 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1966 рік, площа забудови 83,7 м.кв., загальна площа житлового будинку 72,7 м. кв., житлова площа 30,5 м. кв.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи

кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року житловий будинок належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 , а членами двору ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року.

Спадщина після померлої ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 557, яка видана 14.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, з якої вбачається, що ОСОБА_4 , 1942 року народження, чоловік померлої ОСОБА_5 , 1934 року народження, проживав разом із нею і був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2018 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , суду не надано.

Спадщина після померлого ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.08.2023 року, які видані після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 .

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2021 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна постановою № 16/01-16 від 08.08.2023 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням того, що частки померлих в майні колгоспного двору не визначені, а крім голови двору були ще інші члени двору.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.112, 120 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд, з яких: право власності на 1/5 частину даного майна як членом колишнього колгоспного типу двору, 2/5 частини даного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/5 належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, а 1/5 фактично успадкована ним за законом, але юридично не оформлена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,7 м2, житловою площею 30,5 м2, допоміжна площа 42,2 м2 з відповідною частиною господарських будівель: літня кухня, три сараї, літня кухня, погріб та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.