Справа № 162/672/22 Провадження № 22-з/802/72/23 Головуючий у 1 інстанції: Савич А. С.
Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2023 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Трикош Н. І.,
розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 09 червня 2023 року,
Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 09 червня 2023 року у цій справі позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності площею 29,4 кв. м.

Визано за ОСОБА_1 право власності на частку тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки «Renault Megane» 2011 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль у розмірі 88872,53 грн.

Стягнуто з відповідача в користь позивачки 6844,40 грн судового збору.

Додатковим рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28 червня 2023 року у цій справі ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33105,60 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 залишена без задоволення, рішення Любешівського районного суду Волинської області від 09 червня 2023 року у цій справі залишено без змін.

09 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку до апеляційного суду подала заяву, у якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки ОСОБА_1 9000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що заяву представника позивачки ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Любешівського районного суду Волинської області від 09 червня 2023 року у цій справі залишено без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України).

Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стороною позивача апеляційному суду надано договір про надання правової допомоги № 04/30-01 від 30 січня 2023 року; додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги від 27 липня 2023 року; акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) № 3 від 27 липня 2023 року; квитанцію № 3 від 27 липня 2023 року; ордер серії АС № 1066690 на надання правничої (правової) допомоги від 28 липня 2023 року.

18 жовтня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 , в якій він просить зменшити витрати на правову допомогу, оскільки, як вважає відповідач, розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та не відповідає критеріям співмірності, в зв`язку з чим відповідач просить зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

При визначенні розміру витрат на правову допомогу апеляційний суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних ним робіт (підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь у двох судових засіданнях), принципи співмірності та розумності, а також враховує конкретні обставини справи.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи 05 жовтня 2023 року судове рішення у цій справі, не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених позивачкою у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката .

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, яким з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 133, 137, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді