Справа № 296/6126/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді Петровської М.В.,

за участю: секретаря судових засідань Поливаної А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2016 року, який рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08 вересня 2022 року у справі №296/73/22 розірвано. У шлюбі у них народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з нею у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на повному її утриманні. Крім того, в неї на утриманні знаходяться непрацездатні батьки: ОСОБА_5 , 1948 року народження, який має інвалідність ІІІ групи, та ОСОБА_5 , 1952 року народження. Також вказує, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, потребує систематичного спостереження, лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування. Відповідач фізично здоровий, офіційно працевлаштований (працює на посаді начальника відділу в Житомирській області), матеріально забезпечений, інших осіб на утриманні немає, має у власності придбаний в 2022 році автомобіль BMW Х5 2014 року випуску (вартість складає від 987 120 грн до 1700 040 грн), у зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 28 липня 2023 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.

15 серпня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що зазначена позивачем сума аліментів є завищеною, оскільки він проживає в орендованому житлі, не має грошових заощаджень та нерухомого майна у власності, у зв`язку з чим вважає, що з нього мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх його доходів, що складатиме близько 14 тисяч гривень, та буде достатнім для належного забезпечення потреб дитини. Надання позивачем матеріальної допомоги батькам пенсійного віку не є обставиною, яка враховується при стягненні аліментів, оскільки стосується виключно платника аліментів, до того ж, відповідач після розірвання шлюбу не зобов`язаний утримувати членів сім`ї позивача. Зауважив, що ОСОБА_3 працює на посаді начальника відділу Житомирської обласної прокуратури, а тому має можливість здійснювати необхідні витрати на дитину. Також зазначив, що добровільно бере активну участь у житті дочки, купує їй одяг, взуття, іграшки та інші необхідні у побуті речі, відвідує з нею розважальні центри та парки, надає позивачу кошти на утримання дитини. Що стосується посилання позивачки на стан здоров`я дитини, то після розірвання шлюбу він, як батько, продовжує брати участь у витратах на необхідні медичні обстеження та лікування доньки та наразі стан дитини є стабільним, є лише необхідність щорічних планових обстежень. При цьому, витрати, пов`язані з наявністю у доньки групи інвалідності носять періодичний характер та у відповідності до ст.185 СК України є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, а тому не можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів.

06 вересня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, в якій остання просить позов задовольнити в повному обсязі. В поданій відповіді на відзив позивач додатково вказала, що з серпня 2021 року по вересень 2022 року відповідач будь-яких коштів на утримання дочки не надавав, в подальшому несистематично почав перераховувати кошти на утримання ОСОБА_6 в різному розмірі, натомість вона несе витрати на дитину кожного дня. Також зазначила, що у користуванні відповідача перебуває три об`єкта нерухомого майна та транспортний засіб, що підтверджує можливість сплати ним аліментів на утримання дитини.

08 вересня 2023 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких вказав, що позивачем не спростовано його доводи щодо недоведеності та неспівмірності заявлених позовних вимог.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 жовтня 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, клопотання позивача (яке міститься в прохальній частині позовної заяви) про витребування з Територіального сервісного центру інформації про зареєстрований за відповідачем транспортний засіб, залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Лалаян В.М. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Вказала, що позивач несе значні витрати на утримання дочки, зокрема на її лікування та оздоровлення, які не можуть бути розцінені як додаткові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути з нього на утримання дочки аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 березня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №281.

У відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 , батьками якої записані сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 08 вересня 2022 року у справі №296/73/22: розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за №281; визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_3 ; після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 11 червня 2023 року, ОСОБА_4 , 2018 року народження, є дитиною з інвалідністю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 №2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу батька, яка має стягуватись на утримання його малолітньої дочки - ОСОБА_4 , суд враховує наступне:

- матеріальне становище дитини визначається, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, також розміром доходу позивача ОСОБА_3 , натомість таких доказів позивачкою не надано;

- наявність у батьків позивачки статусу пенсіонерів саме по собі не свідчить, що вона їх утримує, оскільки будь-яких доказів щодо здійснення відповідних витрат суду не надано, як і не надано доказів рівня матеріального становища самих батьків;

- відповідач офіційно працює на посаді начальника відділу Житомирської обласної прокуратури та з серпня 2022 року по липень 2023 року отримав заробітну плату в розмірі 1 011 835,17 грн (після вирахування податків);

- у відповідача відсутні на утриманні інші діти, непрацездатні батьки чи інші особи на утриманні, а доказів зворотнього не надано;

- у відповідності до договору найму від 12.08.2021 відповідач орендує житло з щомісячною оплатою в розмірі 7 500 грн та додатково комунальних послуг;

-14.09.2022 ОСОБА_2 придбав у власність автомобіль BMW Х5 2014 року випуску (вартість складає 988 450 грн), джерело походження коштів для придбання якого достатньо підтверджено наданими позивачем доказами (довідка про доходи від 11.08.2023, копія декларації з інформацією про відчуження рухомого майна 14.09.2022 на суму 672 000грн, виписка з кредитної історії про наявність отриманих кредитів) в межах предмету позову;

- наявність у відповідача права власності на нерухоме майно, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав не встановлено;

- відповідач добровільно надавав кошти на утримання дитини (в різних сумах в період з вересня 2022 року по червень 2023 року), що підтвердила у відповіді на відзив позивачка.

Щодо тверджень представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Лалаян В.М. з приводу понесення позивачем значних витрат на лікування та оздоровлення ОСОБА_4 у зв`язку з наявною у неї інвалідністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

З огляду на викладене, витрати на лікування, обстеження, оздоровлення, тощо, тобто які пов`язані із незадовільним станом здоров`я дитини ОСОБА_4 та інвалідністю, що підтверджено наявними в матеріалах справи посвідченням, виписками з медичної карти, медичними заключеннями на дитину, - належать до додаткових витрат, вимога про стягнення яких з відповідача може бути заявлена шляхом звернення до суду з відповідним (окремим) позовом.

З урахуванням всіх встановлених обставин у цій справі та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про присудження на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що становитиме в середньому 16 000 грн на місяць, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Необхідність стягнення аліментів на користь дитини в розмірі 1/3 частини доходів позивачкою не доведена.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 26 червня 2023 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 26 червня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська