Провадження № 2/522/1356/23
УХВАЛА

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни, третя особа на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.10.2019 року надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора ДП «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 16.10.2019 року провадження у справі було відкрито.

До суду 18.11.2019 року надійшла заява представника відповідача Шинкаренко Ю.В. (по ордеру серії ОД № 360921 від 15.11.2019 року), згідно якої просив закрити провадження у справі з посиланням на те, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Вважає, що позивач звернувся з цим позовом у зв`язку з тим, що без скасування державної реєстрації, позивач не може виконати делеговані повноваження щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, що свідчить, на думку представника, про публічно-правову природу таких відносин.

У підготовче засідання 18.11.2019 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. від представників сторін до суду надійшли заяви, згідно яких просили підготовче засідання 18.11.2019 року проводити за їх відсутності.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року у задоволені клопотання представника відповідача - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовлено, розгляд справи відкладено на 20.01.2020.

У підготовче засідання 20.01.2020 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення, у зв`язку із знаходженням у відпустці, однак суд зазначає, що це вже друге підготовче засідання по справі, та в матеріалах справи є відзив на позов і немає відповіді на нього, у зв`язку з чим суд вважає за можливе закрити підготовче засідання по справі та відмовити у клопотанні про відкладення.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 12 годин 00 хвилин «17» березня 2020 року.

У зв`язку з неявкою сторін 17.03.2020 року розгляд справи відкладено на 28.05.2020 року.

У судовому засіданні 28.05.2020 року був присутній представник відповідача ОСОБА_3 , суд протокольно задовольнив клопотання ОСОБА_2 та залучив її до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору.

Представник відповідача підтримав подане ним 17.03.2020 року клопотання про зупинення провадження у справі, згідно якого просив зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/998/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів. Посилався на те, що оскільки у рамках вказаної справи №420/998/20 ОСОБА_1 оскаржується наказ УДАБК, яким було скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД88, яким також обґрунтовані позовні вимоги ПРА ОМР у рамках даної справи, то вважає, що дані дві справи є взаємопов`язані та розгляд справи №420/998/20 вплине на розгляд даного спору.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засідання заперечувала проти зупинення провадження у справі та просила відмовити.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/998/20.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року справу № 420/998/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів за заявою ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 10.10.2023 року.

До суду 06.10.2023 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

В обґрунтування зазначено, що спірні відносини у даній справі зумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

У судове засідання призначене на 10.10.2023 року учасники справі не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені.

Від ОСОБА_1 до суду 10.10.2023 року надійшла заява, згідно якої просив задовільнити клопотання про закриття провадження та провести судове засідання за його відсутності.

Від представник позивача- ОСОБА_4 до суду 10.10.2023 року надійшла заява у якій вирішення питання про закриття провадження справі залишив на розсуд суду та просив провести судкове засідання за його відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення ухвали є 16.10.2023 року.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Предметом позову є скасування рішення державного реєстратора № 46060499 від 20.03.2019 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому позивач посилається на порушення норми закону України «Про архітектурну діяльність» та на делегування позивачу функції недопущення самочинного будівництва, псування жилих будинків та об`єктів благоустрою.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових па в що правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПІК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (пункт 5 частини першої статті 19 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд (частина перша статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Згідно з підпунктом 1 пункту «» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, а саме: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Особа, яка здійснила (здійснює самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома статті 376 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦІК України).

До адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 202/30/17 (провадження № 14-643цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48с18) зроблено висновок, що спірні правовідносини в справі№ 1519/2-787/11 обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

Схожі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2018 року у справі № 463/4564/16-а (провадження № 11-346апп 18), від 30 травня 2018 року у справі № 464/5495/13-ц (провадження № 14-92цс18), від 11 червня 2019 року у справі № 917/375/18 (провадження № 12-12c19).

Отже, спірні правовідносини в цій справі зумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналогічні висновки висловлені у Постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2023 року (справа № 522/14301/20, провадження № 61-19198в21).

Отже, спірні правовідносини в цій справі зумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

За викладеного, суд погоджується з доводами відповідача, шо в даному випадку має місце публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, тому клопотання сторони відповідача щодо закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 ЦПК України - якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись положеннями ст. ст. 1, 3, 4, 10-13, 19, 43, 49, 89, 197-198, 247, п.1 ч.1 ст.255, ст. 256, 258, 260, 263, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни, третя особа на боці позивача без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про скасування рішення про державну реєстрацію закрити.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 16.10.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.