Справа № 194/846/23
Номер провадження № 2/194/353/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Свою позовну вимогу мотивує тим, що у їх спільного з відповідачем сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено погіршення стану здоров`я, яке мало затяжний характер та вимагало проведення обстеження, лабораторних досліджень, купівлі ліків, окулярі, спеціального взуття за призначенням лікарів. Відповідно до довідки ЦПМСД №3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога та потребує постійного носіння окулярів та періодичного проходження офтальмологічного лікування. Зазначає, що вона понесла наступні додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами: за МРТ головного мозку 1450,00 грн., за дослідження в ТВ «БІОМЕД» 450,00 грн. за консервативне лікування в ТВ «БІОМЕД» 2000,00 грн., за устілки Хард 96630 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4083,15 грн.

Відповідач 26 липня 2023 року надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивач у своєму позові не пояснює та не наводить доказів в якості додаткових витрат саме на його дитину. Долучив довідку про сплату аліментів на дитину.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю. Зазначила, що відзив на позовну заяву отримала 19 вересня 2023 року, тобто із пропущенням строку визначеного судом.

Відповідач надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги не визнає, підтримує відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та роз`яснено відповідачу, що він не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, має право надіслати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Відповідно до розписки відповідача, яка є в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_2 26 липня 2023 року отримав копію позовної заяви з додатками.

26 липня 2023 року відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву.

Отже, відзив на позовну заяву подано відповідачем в межах строку, визначеного ухвалою суду.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 01 серпня 2008 року.

Своє батьківство відповідач по справі не оспорює.

Відповідно до довідки ЦПМСД №3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога та потребує постійного носіння окулярів та періодичного проходження офтальмологічного лікування.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої 23 травня 2023 року ЦПМСД №3, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: сколіоз грудно-поперекового відділу хребта І ступеню, вальгусні стопи. Рекомендовано ортопедичне взуття.

Відповідно до квитанції клініки зору ТОВ «БІОМЕД» від 09 травня 2023 року було сплачено 2000,00 грн. за курс медикаментозного лікування.

Згідно квитанції клініки зору ТОВ «БІОМЕД» від 08 травня 2023 року було сплачено 450,00 грн. за обстеження дітей.

Відповідно до квитанції клініки зору ТОВ «БІОМЕД» від 08 травня 2023 року було сплачено 3300,00 грн. за консервативне лікування амбліопії, міопії, спазм АК КОМОД+МАГ.

Згідно чеку №1251 від 07 квітня 2023 року було сплачено 960,30 грн. за ОРТОФІКС устілку Хард, 6,00 грн. за пакет банан з логотипом.

Відповідно до фіскального чеку медичного центру ФОП ОСОБА_4 від 10 квітня 2023 року було сплачено за МРТ головного мозку 1450,00 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Шахтопроходчиське управління Гірник» від 18 липня 2023 року, заробітна плата ОСОБА_2 за період з лютого 2023 року по червень 2023 року включно склала 30027,09 грн., за виконавчим листом утримання за період з березня 2023 року по червень 2023 року склали 11026,60 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків, незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Аналізуючи положення ст. 185 СК України можна дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст.181,182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Висновком, який зроблено Верховним Судом України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, зазначено, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року по справі № 320/383/19 додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Суд враховує, що у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої 23 травня 2023 року ЦПМСД №3, зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: сколіоз грудно-поперекового відділу хребта І ступеню, вальгусні стопи. Рекомендовано ортопедичне взуття.

Отже судом приймається до уваги, що згідно чеку №1251 від 07 квітня 2023 року було сплачено 960,30 грн. за ОРТОФІКС устілку Хард.

Суд враховує, що у довідці ЦПМСД №3 зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога та потребує постійного носіння окулярів та періодичного проходження офтальмологічного лікування.

Натомість, суд не бере до уваги квитанції клініки зору ТОВ «БІОМЕД» від 09 травня 2023 року про сплату 2000,00 грн. за курс медикаментозного лікування, від 08 травня 2023 року про сплату 450,00 грн. за обстеження дітей, від 08 травня 2023 року про сплату 3300,00 грн. за консервативне лікування амбліопії, міопії, спазм АК КОМОД+МАГ, та фіскальний чек медичного центру ФОП ОСОБА_4 від 10 квітня 2023 року про сплату за МРТ головного мозку 1450,00 грн., оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що вищезазначені процедури та обстеження призначалися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року по справі № 761/27222/20 зазначено, що понесені позивачем витрати у зв`язку профілактичними оглядами дитини у приватних медичних закладах, які були самостійним рішенням позивача, яка не була позбавлена можливості проведення обстеження, діагностики та лікування дитини у державних чи комунальних закладах охорони здоров`я, а тому такі витрати не підлягають стягненню у зв`язку з недоведеністю їх понесення за особливих обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати за ОРТОФІКС устілку Хард в розмірі 480,15 грн., що складає половину вартості ОРТОФІКС устілки Хард згідно чеку №1251 від 07 квітня 2023 року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , половину вартості ОРТОФІКС устілки Хард в розмірі 480,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін