Справа № 211/3526/23
Провадження № 2-о/211/87/23
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі - Андрійченко А.Ю.,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

представник заявника адвокат Кадук Вікторія Вікторівна від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи вимоги заявника тим, що 02.05.2023 він звернувся до Пенсійного фонду України через Відділ обслуговування громадян №14 (сервісний центр) із заявою про призначення/перерахунок пенсії.Для призначення пенсії ним, крімінших документів, була надана архівна довідка №91215 від 11.01.2013, видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, яка підтверджує факт участі заявника в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що є підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. У цій довідці його анкетні данні записані у скороченій формі, а саме « ОСОБА_2 » (мова оригіналу).

Своєю відповіддю Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 09.05.2023 на заяву від 02.05.2023 відмовило ОСОБА_1 у праві на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на те, що таке право у заявника відсутнє, оскільки він не може це підтвердити належними доказами.

У зв`язку з викладеним вище, адвокат Кадук В.В. просить встановити факт належності ОСОБА_1 архівної довідки №91215 від 11.01.2013, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

Ухвалою суду від 12.06.2023 справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явились.

Представник заявника адвокат Кадук В.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Іванус О.А. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника управління.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області в особі начальника Головного управління Москалика І. надіслало на адресу суду заперечення по справі, з якого вбачається, що начальник Головного управління просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, мотивуючи своє заперечення наявністю спору про право.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Довгинцівським РВ Криворізького МУ УВМС України в Дніпропетровській області 24.04.2001, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою ОСОБА_1 , російською ОСОБА_2 .

02.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через Відділ обслуговування громадян №14 (сервісний центр) із заявою №1674 про призначення/перерахунок пенсії.

Своєю відповіддю Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №42 від 09.05.2023 відмовило ОСОБА_1 у праві на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посилаючись на те, що таке право у заявника відсутнє, оскільки він не може це підтвердити належними доказами (довідку №91215 від 11.01.2013 врахувати для визначення права на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку не має можливості, оскільки в довідці ім`я та по батькові заявника зазначено у скороченій формі, « ОСОБА_2 »).

В архівній довідці №91215 від 11.01.2013, виданій Галузевим державним архівом Міністерства оборони України на ім`я « ОСОБА_2 » та яка складена українською та російською мовами, зазначено: «По архівних документах військової частини № НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 (инициалы не расшифрованы) приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07 октября 1986 г. (наказ №161) по 05 декабря 1986 г. (наказ №221). Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): - дезактивация территории и грунта в н.п. Припять: октябрь 20, 22, 23, 24, 25, 27, 29, 30, 31; ноябрь 1, 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22; декабрь 3 (один день); - дезактивация техники на ПУСО (не расшифровано) п. Лелёв: декабрь 1 (один день). Продолжительность рабочего дня не указана. Кратность оплаты не отражена. Отримав дозу опромінення 24,980 (двадцать четыре) ед. измер. не указана.».

Факт того, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини № НОМЕР_2 також підтверджується воєнним білетом заявника серії НОМЕР_3 , сторінка 31, та довідкою №4/913 від 09.12.1992, період починається з 08.10.1986 закінчується 04.12.1986. Але ці розбіжності не беруться до уваги судом при ухваленні рішення у справі, так як в архівній довідці №91215 від 11.01.2013 вказані дні, коли ОСОБА_1 перебував у зоні відчуження.

Також заявник має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2), серії А №230505 с, видане 07.09.2011 Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Оскільки з досліджених доказів, які маються у матеріалах справи, достовірно встановлено факт того, що заявник дійсно у період з (07) 08.10.1986 по 04 (05).12.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини № НОМЕР_2 , але в архівній довідці №91215 від 11.01.2013, виданій Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, яка підтверджує період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, його ім`я та по батькові зазначено в скороченій формі « ОСОБА_3 », суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вважає за необхідне заяву задовольнити в повному обсязі.

Заперечення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області в цілому суд вважає необґрунтованим, оскільки посилання заінтересованої особи, як на підставу для залишення позову без розгляду, на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.01.2023 у справі №214/1309/21, є не вірним, так як у вказаних правових позиціях розглянуті інші цивільно-правові відносини. Щодо посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, а саме на пункти 33-35, суд звертає увагу заінтересованої особи на те, що судом при розгляді даної справи не розглядається питання щодо встановлення фактів належності до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Факт того, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році ніким не оспорюється, оскільки ОСОБА_1 , 1962 року народження, має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р.Також суду незрозумілі посилання заінтересованої особи на те, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, тому, на думку заінтересованої особи, у заявника наявний спір про право, що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

постановив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , архівної довідки №91215 від 11.01.2013, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.О. Юзефович