Номер провадження: 22-ц/813/7201/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.

учасники справи:

позивач за первісним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року,

за заявою ОСОБА_1 , від імені якої представник ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування якого зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 25.05.2012 року. За час шлюбу придбане майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу майна виникла необхідність звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач просила суд здійснити поділ майна шляхом визначення за ОСОБА_1 права власності частки на нерухоме майно, а саме: машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею 18,4 кв.м, нежитлового приміщення, загальною площе 7,2 кв.м та на рухоме майно, а саме: комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка СА LEXION 460, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_6 , марка KOGEL, модель SN 24 в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, або стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину від вартості спільного майна подружжя в сумі 4266617,50 грн, в якості грошової компенсації шляхом попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна, в обґрунтування якого зазначив, що до реєстрації шлюбу, проте за час спільного проживання сторонами куплена, зокрема квартира, право власності на яку оформлено за ОСОБА_1

ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 15.11.2010 року по 25.05.2012 року; визнати недійсним договір дарування квартири укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіною Катериною Миколаївно зареєстрований за № 6-90; припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_1 визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 - право власності на іншу 1/2 частину квартири.

У червні 2023 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення доказів шляхом огляду за їх місцезнаходження.

У вказаній заяві ОСОБА_2 просив здійснити огляд квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зі складанням протоколу огляду, здійсненням фотографування та відеозапису приміщень у квартирі; зобов`язати ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 03 липня 2023 року задовольнив заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів. Зобов`язав ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису. Зобов`язав провести огляд квартири АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири із застосуванням фото, відеофіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 10 липня 2023 року виправив описку у резолютивній частині ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року у справі № 522/11159/21, шляхом зазначення строк виконання ухвали до 01.08.2023 року та статус сторін відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

У липні 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про визнання виконавчого документу - ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої заявник зазначила, що судом першої інстанції всупереч положенням ч. 11 ст. 118 ЦПК України, помилково віднесено ухвалу від 03.07.2023 року про забезпечення доказів до ухвал, які є виконавчими документами, та підлягають негайному виконанню.

ОСОБА_1 просила суд визнати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року про забезпечення доказів шляхом їх огляду за місцезнаходженням, як виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 20 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року не є виконавчим документом та не підлягає виконанню. Вважає, що постановляючи ухвалу від 20.07.2023 року про огляд доказів за їх місцезнаходженням, суд першої інстанції фактично погодився з доводами позивача за первісним позовом щодо неможливості віднесення ухвали від 03.07.2023 року до виконавчих документів. З огляду на викладене оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року визнанню такою, що не підлягає примусовому виконанню.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.08.2023 року роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзивів не надходило.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

ОСОБА_2 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 та представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_2 отримав 28.07.2023 року та 02.08.2023 року відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_4 отримала 16.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали про відкриття провадження представник ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 отримав 02.08.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_2 повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, також судову повістку отримав в особистому кабінеті 18.09.2023 року.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_1 повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засідання приймав участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_4 судову повістку отримала 26.09.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що судом в ухвалі від 03.07.2023 року не вирішувалося проводити огляд квартири як окрему процесуальну дію за межами приміщення суду в порядку ст. 85 ЦПК України, а зобов`язано ОСОБА_4 , як власника квартири та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру АДРЕСА_2 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису, тобто шляхом зобов`язання вчинити певні дії щодо доказу.

Вказаною ухвалою передбачено порядок її виконання (перелік дій необхідних для вчинення його забезпечення, згідно ч. 6 ст. 118 ЦПК України), а саме виконання зазначеної ухвали суду покладено на Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також встановлено, що проведення огляду квартири АДРЕСА_2 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири відбудеться із застосуванням фото, відеофіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Із матеріалів відокремленого провадження вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року зобов`язано ОСОБА_4 як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру АДРЕСА_2 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису.

Провести огляд квартири АДРЕСА_2 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири із застосуванням фото, відеофіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Огляд квартири та складання детального протоколу виконати та направити до суду в строк до 01.08.2023 року.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 10 липня 2023 року виправив описку у резолютивній частині ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року, зазначивши строк виконання ухвали до 01.08.2023 року і статус сторін відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

13 липня 2023 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шипковим Є.О. на виконання ухвали № 522/11159/21, виданої 11.07.2023 року Приморським районним судом м. Одеси, яка набрала чинності 03.07.2023 року, відкрито виконавче провадження № 72259542.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 посилається на те, що судом помилково віднесено ухвалу від 03.07.2023 року про забезпечення доказів до ухвал, які є виконавчим документом, і підлягають негайному виконанню, оскільки ч. 11 ст. 118 ЦПК України передбачає винятки із загального правила щодо ухвали про забезпечення доказів як виконавчого документа: ухвали про забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи та огляду доказів за їх місцезнаходженням не є виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа.

Зі змісту ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року вбачається, що судом першої інстанції як зобов`язано ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру АДРЕСА_2 , так і вирішено провести огляд квартири АДРЕСА_2 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири із застосуванням фото, відеофіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.

Отже висновок суду в оскаржуваній ухвалі про те, що судом не вирішувалося проводити огляд квартири як окрему процесуальну дію за межами приміщення суду в порядку ст. 85 ЦПК України не відповідає резолютивній частині ухвали суду від 03 липня 2023 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Отже ухвала суду про забезпечення доказів шляхом огляду доказів не є виконавчим документом виходячи із положень ч. 11 ст. 118 ЦПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що зобов`язання ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особи яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру АДРЕСА_2 , свідчить про зобов`язання вчинити певні дії щодо доказу, є помилковим, оскількизобов`язання надати дозвіл до квартири не є способом забезпечення доказів, а цивільним процесуальним законодавством передбачено інший механізм вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

При цьому, посилаючись на те, що зобов`язання надати до огляду квартиру АДРЕСА_2 свідчить про зобов`язання вчинити певні дії щодо доказу, суд першої інстанції не зазначає стосовно якого доказу необхідно надати до огляду квартиру.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року не є виконавчим документом, тому наявні процесуально-правові підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, Одеський апеляційний суд постановою від 09 жовтня 2023 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року про забезпечення доказів скасував.

Оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року скасована, то заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає зміні, шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький