Справа № 165/2091/23
Провадження № 2/165/436/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

встановив:

23 червня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки та стягнення аліментів на її утримання.

Вимоги обгрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 03 серпня 2018 року був розірваний, народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 27 серпня 2018 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказує на те, що деякий час дочка ОСОБА_7 проживала з батьком і за рішенням Нововолинського міського суду від 14 червня 2022 року припинено стягнення з нього аліментів та прийнято рішення про стягнення з неї в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У травні 2023 року їй стало відомо, що відповідач відмовився опікуватися дочкою та помістив її у притулок для дітей ССД Волинської обласної державної адміністрації. 24 травня 2023 року вона забрала малолітню ОСОБА_7 з притулку і з того часу дитина проживає з нею, батько нею не цікавиться та не надає жодної матеріальної допомоги. Просить постановити рішення, яким припинити стягнення з неї аліментів на користь відповідача з дня поміщення дитини у притулок, а також стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини такого віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задоволити з підстав зазначених у позові. Пояснила, що з кінця травня 2023 року і по даний час неповнолітня ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю, батько не цікавиться дочкою, без відома матері помістив останню у притулок для дітей, які позбалені батьківського піклування.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково. Не заперечує щодо припинення стягнення аліментів з позивача з часу зазначеного у позовній заяві, щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, яка дійсно проживає з матір`ю не заперечує, однак вважає, що достатнім буде стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно. Просила суд врахувати, що її довіритель є інвалідом ІІ групи, він опікується старшим повнолітнім сином, який хворіє на тяжку хворобу і на даний час знаходиться на реабілітації в Республіці Італія. Працюючи в Західній філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі", відповідач ОСОБА_4 отримує невелику заробітну плату і з огляду на стан його здоров`я, отримуваних ним коштів недостатньо для власного проживання та лікування. Всі заперечення щодо вимог позивача виклала у відзиві, який долучила до матеріалів справи (а.с.31-39).

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 03 серпня 2018 року їх шлюб був розірваний (а.с.10).

У цьому шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13,14), що було встановлено рішеннями попередніх судів, та сторонами не оспорюється.

На підставі судового наказу, виданого Нововолинським міським судом Волинської області, від 27 серпня 2018 року з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що сторонами не оспорюється, а тому не підлягає доказуванню.

Рішенням Нововолинського міського суду від 14 червня 2022 року, що набрало законної сили 15 липня 2022 року, припинено стягнення з ОСОБА_4 аліментів та прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з 13 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13).

Довідкою т.в.о. завідувача притулку для дітей ССД Волинської обласної державної адміністрації Матвійчука Л. №96 від 23 травня 2023 року (а.с.14) підтверджується, що малолітня ОСОБА_6 з 24 квітня 2023 року по дату видачі довідки перебувала у притулку і за період її перебування батько жодного разу не відвідав дочку та не поцікавився життям дитини в телефонному режимі (а.с.14).

ССД Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області прийняла висновок про доцільність повернення малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У висновку також зазначено, що відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 травня 2023 року, проведеного за адресою АДРЕСА_1 , матір`ю створені належні умови для проживання, розвитку та виховання малолітньої ОСОБА_6 , дитина бажає проживати разом з матір`ю і за період її перебування у притулку для дітей у ОСОБА_7 налагодилися теплі стосунки з матір`ю ОСОБА_3 , остання часто відвідувала дочку, багато спілкувалася з дитиною по телефону, неодноразово спілкувалася з психологом та методистом притулку для дітей (а.с.16-17).

22 травня 2022 року начальник ССД Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області Думич І. надала дозвіл ОСОБА_3 забрати з притулку для дітей ССД м. Рожище свою дочку малолітню ОСОБА_6 (а.с.15).

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу вищезазначених статей СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, у даному випадку з матері дитини. При цьому обов`язок батька платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів відповідачем шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), є однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, а саме з ким з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом, та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні даного спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено і не заперечувалося представником відповідача, що неповнолітня ОСОБА_6 з 22 травня 2023 року проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечила, щодо припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дочки з 24 квітня 2023 року, тобто з дня поміщення дитини до притулку, однак заперечила щодо розміру аліментів та способу їх стягнення, які просить позивач стягувати з ОСОБА_4 у свою користь.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення за рішенням суду на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 ..

З метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і не знаходилась на утриманні у платника аліментів, суд припиняє стягнення з ОСОБА_4 аліментів саме з 24 квітня 2023 року, тобто, як вже встановлено судом раніше, з дня поміщення дитини до притулку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що дочка ОСОБА_6 проживає з позивачем ОСОБА_3 та фактично знаходиться на її утриманні

При визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач ОСОБА_4 працює у Західній філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на посаді диспетчера, даний факт підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.52-55), однак на обгрунтування отримання ним низьких доходів, він та його представник не долучають жодних доказів (довідку про дохід, тощо).

При ухваленні рішення суд враховує також стан здоров`я платника аліментів, зокрема встановлену йому групу інвалідності та діагностовані захворювання, однак ОСОБА_4 та його представник не надали доказів на підтвердження отриманої відповідачем пенсії з інвалідності та державної соціальної допомоги, які виплачуються державою в обов`язковому порядку, а відтак суд позбавлений можливості встановити чи покривають ці доходи понесені ОСОБА_4 витрати у зв`язку з лікуванням.

Твердження представника відповідача щодо лікування і утримання відповідачем повнолітнього сина, при визначенні розміру аліментів на молодшу малолітню дочку ОСОБА_7 , суд не враховує і звертає увагу на те, що ОСОБА_5 повнолітній, навчається у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицкого, та якщо потребує матеріальної допомоги на лікування, відповідно до діючих норм СК України, може звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів і саме такий розмір аліментів був присуджений до стягнення з ОСОБА_3 в користь відповідача ОСОБА_4 , беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини, суд визначає до стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дитини, починаючи з 23 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя, що достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність попереднього орієнтовного розрахунку цієї суми, відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження понесення позивачем таких витрат та фактичну сплату адвокату коштів, не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд компенсує судовий збір за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст.263, ст.264, ст.430 ЦПК України, на підставі ст.180, ст.181, ст.182, ст.183, ст.191, ст.192, ст.273 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які стягувалися за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2022 року, починаючи з 24 квітня 2023 року.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк