Провадження №2-з/155/8/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горохів заяву адвоката Ковальчук Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Ковальчук Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПОСП імені Івана Франка про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2023 року адвокат Ковальчук С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Ковальчук С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПОСП імені Івана Франка про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заява мотивована тим, що до суду подано позовну заяву ОСОБА_1 до ПОСП імені Івана Франка про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0022, площею 4,1238 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 24 травня 2023 року. На даній земельній ділянці встановлені межові знаки, межі земельної ділянки виведені в натурі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 вересня 2023 року, відомості про реєстрацію іншого речового права на дану земельну ділянку, в тому числі про оренду земельної ділянки, відсутні.

09 вересня 2023 року позивачу стало відомо про порушення його права власності, зокрема, самовільне заволодіння належною йому земельною ділянкою, її обробіток та висівання без його відома та згоди. По даному факту позивачем було викликано працівників поліції, надано пояснення та підтверджено його право власності на вищевказану земельну ділянку Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №119617, схемою перенесення земельної ділянки в натуру (на місцевість), актом приймання-передачі межових знаків, тощо. На даний час жодних процесуальних рішень не прийнято, однак в усній формі повідомлено позивача про наявність цивільно-правових відносин та рекомендовано звернутись до суду.

Позивач вважає, що дії відповідача ПОСП імені Івана Франка є захопленням земельної ділянки, тому виникла необхідність у забезпеченні позову.

Заявник вказує, що предметом спору є усунення перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою, а тому застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0022, площею 4,1238 га, що належить ОСОБА_1 на праві власності, а також заборони відповідачу користуватися зазначеною земельною ділянкою є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду у разі задоволення позову та забезпечить можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача. Відтак, просить заяву задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Для вирішення питання про забезпечення позову сторони в судове засідання не викликалися, що відповідає приписам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання заявника на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити і унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення оспорюваних прав та інтересів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник стверджує, що предметом спору в справі є усунення перешкод в користуванні належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою. Відтак, застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо його земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0022, площею 4,1238 га, а також заборони відповідачу користуватися зазначеною земельною ділянкою буде саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду у разі задоволення позову та забезпечить можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Однак, заявник не надав належних доказів того, що відповідачем вчиняються будь-які дії, які в подальшому можуть призвести до вчинення реєстраційних дій щодо належної йому земельної ділянки, які він просить заборонити вчиняти.

При цьому, суд бере до уваги той факт, що заявник не надав суду доказів зайняття відповідачем належної йому земельної ділянки, користування нею, обробітку тощо.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На думку суду, такий захід забезпечення позову як заборона користуватись земельною ділянкою є тотожною за своїм змістом із позовною вимогою не чинити перешкод у здійсненні права приватної власності земельною ділянкою.

Враховуючи, що матеріли справи та додані до заяви про забезпечення позову документи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в заявлений спосіб дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, керуючись положеннями ст. 149, 150 ЦПК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Ковальчук Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Ковальчук Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ПОСП імені Івана Франка про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.