Справа № 606/693/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

представника позивача адвоката Твердохліба В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного територіального округу Мєшкова Надія Федорівна про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного територіального округу Мєшкова Надія Федорівна, у якому просила:

-визнати недійсним іпотечний договір (договір іпотеки) від 19.03.2008, укладений між позивачем ОСОБА_1 іпотекодавцем за договором, та відповідачем АТ «Державний ощадбанк України» іпотекодержателем за договором, щодо іпотеки нерухомого майна належного позивачу іпотекодавцю, на праві власності, за переліком у вказаному договорі, а саме: земельна ділянка площею 0.0057 га; земельна ділянка площею 0,1000 га, розташований на ній одноповерховий житловий будинок, зазначений на плані під літерою «А», та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай-під літерою «Б», гараж-під літерою «В», убиральня -під літерою «Г», літня кухня-під літерою «Д», вимощення-під літерою «І», огорожа-під цифрами «1,2,3,4». Земельна ділянка площею 0,1000 га має цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий №030030392; земельна ділянка площею 0,0057 га має цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №61250І3393. Житловий будинок зі всіма невід`ємними його приналежностями має загальну площу 118,4 кв.м, а житлову площу-55,4 кв.м. Житловий будинок з надвірними будівлями і земельними ділянками знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заборона відчуження зазначеного у цьому договорі нерухомого майна, -житлового будинку з надвірними будівлями і земельних ділянок, які належать позивачу ОСОБА_1 , накладена ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області, що зареєстровано в реєстрі №928;

-зобов`язати третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Теребовлянського районного територіального округу Мєшкову Н.Ф. зняти заборону відчуження та виключити з Державного реєстру іпотеки записи про обтяження іпотекою нерухомого майна належного на праві власності ОСОБА_1 , за переліком зазначеним у Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № витягу 17585546 від 19.03.2008, виданим приватним нотаріусом Мєшковою Н.Ф., щодо об`єктів обтяження: домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , номер за РПВН 22478368; земельна ділянка площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030392; земельна ділянка площею 0,0057 га, для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030393. Іпотекодержатель: Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»; іпотекодавець: ОСОБА_1 ; підстава обтяження: іпотечний договір, 927, 19.03.2008.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає положення стаття 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказує, що оскаржуваний іпотечний договір укладений між сторонами 19.03.2008 і саме з цього часу (тобто вже більше 10 років) Банк відповідач по справі перешкоджає позивачу власнику нерухомого майна за переліком у додатках до іпотечного договору від 19.03.2008 здійснювати законні права щодо користування, володіння та розпорядження нерухомим майном, оскільки у договорі, зокрема у підпунктах 2.2, 3.3.1, містяться обмеження щодо позивача як власника майна, що суперечить статті 391 ЦК України. У позовній заяві позивач наголошує на необхідності застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 06.08.2021 у справі №910/20607/17, стороною у якій є АТ «Державний ощадний банк України».

Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 24.04.2023 позовну заяву було залишено без руху, вказано на її недоліки та надано строк на їх усунення. Позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.05.2023 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

29.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, вказала на те, що 17.03.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №44, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 60 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном сплати кредиту до 16.03.2013. Для забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає із кредитного договору №44 від 17.03.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 19.03.2008, відповідно до якого передано в іпотеку Банку нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 на праві особистої власності (земельні ділянки та житловий будинок).

У зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань, банк звернувся із позовною заявою до Теребовлянського районного суду Тернопільської області про стягнення заборгованості з Позичальника шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 16.12.2011 Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення у справі №2-301/11, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь банку 60014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 479510,89 грн), шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_1 та передане останньою, згідно іпотечного договору від 19.03.2008 в іпотеку банку нерухоме майно.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявами про розстрочку виконання рішення, на підставі яких судом було винесено ухвали від 15.02.2012 та від 01.10.2015 про розстрочку виконання рішення суду.

Після 01.10.2020 у ОСОБА_1 , залишилась заборгованість в сумі 36 744,64 дол. США., яка стягнута рішенням суду у справі № 2-301/11 від 16.12.2011 та розстрочена ухвалою суду від 01.10.2015.

26.02.2021 філією-Тернопільське обласне управління AT «Ощадбанк» за вих. №117.20-12/1/219 направлено заяву про відкриття виконавчого провадження до Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби - Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Івано-Франківськ на виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 у справі № 2-301/11, на підставі якого видано 30.12.2011 виконавчий лист. 02.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.

07.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт іпотечного майна боржника. 12.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 01.06.2022 державним виконавцем винесено постанову про зупинення реалізації арештованого майна.

Враховуючи вказане, представник відповідача у відзиві зазначила, що у даному випадку між сторонами наявні зобов`язальні відносини, а тому негаторний позов, як про це зазначає позивач у позовній заяві, не може застосовуватись до правовідносин між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 . Крім того, не заслуговує на увагу також посилання позивача на справу №910/2060/17 від 06.08.2021, оскільки її обставини відрізняються від обставин даної справи, при укладенні оспорюваного договору іпотеки від 19.03.2008 між банком та позивачем, власником переданого в іпотеку майна була саме ОСОБА_1 .

Отже, відсутні правові підстави для припинення іпотеки за іпотечним договором від 19.03.2008, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф, зареєстрований в реєстрі за № 927, а тому підстави для визнання недійсним іпотечного договору та зняття відомостей про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек також відсутні.

29.05.2023 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Теребовлянського районного територіального округу Мєшкової Надії Федорівни, у яких вона вказувала на те, що 19.03.2008 нею приватним нотаріусом був посвідчений іпотечний договір, сторонами якого виступали: іпотекодержатель ВАТ «Державний ощадний банк України», іпотекодавець громадянка України ОСОБА_1 . При посвідченні вказаного іпотечного договору нотаріус дотрималась вимог чинного законодавства, зокрема, нотаріусом було перевірено документи на підтвердження права власності іпотекодавця на предмет іпотеки (нерухоме майно). Вважає, що підстав для визнання іпотечного договору, посвідченого нею 19.03.2008 немає, а тому позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Твердохліб В.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позові, просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час ОСОБА_1 , 1934 року народження, є людиною похилого віку, на момент укладення оспорюваного іпотечного договору від 19.03.2008 позивач вже була пенсіонеркою, а тому відповідачу, враховуючи, що це саме державний банк, при укладенні та нотаріусу при посвідченні договору іпотеки, слід було детальніше роз`яснити позивачу умови такого договору та його наслідки. ОСОБА_1 є власником переданого в іпотеку майна, діями відповідача створюються перешкоди їй у користуванні та розпорядженні майном, а тому наявні підстави для визнання недійсним договору іпотеки від 19.03.2008.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача у судове засідання не з`явилась, однак у письмових поясненнях зазначила прохання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини.

ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 44 від 17.03.2008, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 60000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит до 16.03.2013 (а.с. 45-47).

Для забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Кредитного договору №44 від 17.03.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 19.03.2008 укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 927, відповідно до якого ОСОБА_1 , яка є іпотекодавцем та майновим поручителем ОСОБА_3 передала в іпотеку майно, яке належить їй на праві власності:

- домоволодіння загальною площею 118,4 кв. м., житлова площа 55,4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030392;

- земельна ділянка площею 0,0057 га., для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030393 (а.с. 8-13, 48-50).

До Державного реєстру іпотек нотаріусом внесено відповідний реєстраційний запис щодо обтяження на підставі вказаного вище іпотечного договору 927 від 19.03.2008, належного ОСОБА_1 та переданого нею в іпотеку нерухомого майна (а.с. 14).

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 у справі №2-301/11, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про дострокове стягнення боргу, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором № 44 від 17.03.2008 у сумі: 60014,63 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 479510,89 грн.) з них: заборгованість за кредитом - 51000 доларів США (407484,9 грн.); проценти за кредитом - 7314, 63 доларів США (58443,16 грн.); пеню за несвоєчасну сплату кредиту 1500 доларів США(11984,85 грн.); пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 200 доларів США(1597,98 грн.) шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_1 та передане останньою, згідно іпотечного договору від 19.03.2008 в іпотеку банку нерухоме майно:

- домоволодіння загальною площею 118,4 кв. м., житлова площа 55,4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за РПНВ: 22478368;

- земельна ділянка площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030392;

- земельна ділянка площею 0,0057 га., для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030393 шляхом його реалізації на прилюдних торгах .

Позов ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10019/020 філії Тернопільське обласне правління ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання припиненим кредитного договору, задоволено, розірвано договір № 44 від 17.03.2011 (а.с. 51-52).

На виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.12.2011 у справі № 2-301/11 30.12.2011 Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист (а.с.53).

02.03.2021 головним державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Захіного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) П`ятковським В.І. на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64683657 за виконавчим листом №2-301/11 від 30.12.20011, боржником у якому є ОСОБА_1 (а.с.54).

07.10.2021 державним виконавцем у межах виконавчого провадження №64683657 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , а саме описано та накладено арешт на: житловий будинок загальною площею 118,4 кв. м., житлова площа 55,4 кв.м., знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,1000 га., надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030392; земельну ділянку площею 0,0057 га., для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 030030393 (а.с. 55-56).

12.10.2021 державним виконавцем у межах виконавчого провадження №64683657 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 57-58).

01.06.2022 державним виконавцем у межах виконавчого провадження №64683657 винесено постанову про зупинення реалізації арештованого майна до моменту припинення або скасування дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та на період тридцяти денного строку після його припинення або скасування (а.с. 59).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Статтею 577 ЦК України передбачено, що у разі якщо предметом застави є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України і передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України «Про іпотеку».

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частинами першою, третьою цієї статті Закону (в редакції чинній на дату укладання оспорюваного договору) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на дату укладання та посвідчення оспорюваного договору) нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством установлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону й дійсним намірам сторін.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В обґрунтування заявленої позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки від 19.03.2008 позивач та її представник вказували на те, що наявність оспорюваного іпотечного договору перешкоджає позивачу власнику переданого в іпотеку нерухомого майна здійснювати законні права щодо користування, володіння та розпорядження нерухомим майном, що суперечить статті 391 ЦК України.

З цього приводу суд зазначає, що на момент укладення та посвідчення оспорюваного договору іпотеки саме ОСОБА_1 була власником переданого нею в іпотеку майна, що підтверджується копіями реєстраційних посвідчень від 15.10.1991 (а.с. 16), було перевірено нотаріусом при посвідченні вказаного договору, про що було зазначено у самому іпотечному договорі від 19.03.2008 пункт 1.1. та не заперечувалось позивачем при розгляді даної справи. Свою волю на укладення договору іпотеки іпотекодавець (власник майна) ОСОБА_1 , висловила шляхом проставлення власноручного підпису у договорі. Підписанням договору також підтверджено те, що договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, сторони діють у повній відповідності з наданими їм повноваженнями та повним розумінням предмету та змісту договору.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 06.08.2021 у справі №910/20607/17, оскільки встановлені у ній обставини відрізняються від обставин даної справи. Так, Верховним Судом у справі №910/20607/17 зроблено висновок про порушення прав позивача як власника переданого в іпотеку майна та необхідність застосування до спірних правовідносин статті 391 ЦК України, оскільки товариство надало за іпотечним договором банку майнові права на квартири не будучи на той час власником таких квартир, а можливість набуття статусу іпотекодавця є лише у власника майна.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання недійсним іпотечного договору від 19.03.2008 та відповідно зняття відомостей про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру Іпотек відсутні. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 4, 12, 76-81, 89,141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного територіального округу Мєшкова Надія Федорівна про визнання недійсним договору іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: Майдан Волі, 2, м.Тернопіль, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного територіального округу Мєшкова Надія Федорівна, місцезнаходження: вул.Князя Василька, 115, м.Теребовля, Тернопільський район, Тернопільська обл.

Повний текст рішення суду складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя А.В.Мельник