Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/1085/23
Провадження № 2/644/416/23
18 жовтня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі судді Шевченка С.В., розглянув в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 у позові просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що 03.10.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . 11.02.2020 шлюб було розірвано, так як ще в грудні 2018 відповідач покинув сім`ю. Участі в утриманні та вихованні дитини ОСОБА_2 не приймає, долею доньки не цікавиться.
Позивачка та її представник подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, позов підтримували у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Департамент служб у справах дітей ХМР подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та просили розглядати справу за відсутності їх представника.
Відповідач правом подання відзиву не скористався, заяв, клопотань, суду не подавав, про розгляд справи повідомлялася своєчасно, належним чином і неодноразово. Через неотримання судових викликів за місцем реєстрації суд повідомляв ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення на сайті веб-порталу «Судова влада».
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що між сторонами 03.10.2017 був укладений шлюб. У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась дитина - ОСОБА_3 . Рішенням суду від 11.02.2020 шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю.
Згідно ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З наданої суду копії довідки № 05/01-24 від 17.01.2023, виданої завідувачем КЗ «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 150» вбачається, що дитина ОСОБА_3 виховується у вказаному закладі з 08.04.2021. Приводе та забирає дитину із садочка тільки мати - ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 жодного разу садок не відвідував (а.с. 40).
Поліклініку № 9 дитина ОСОБА_3 відвідує у супроводі матері або бабусі, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 42).
З акту огляду житлових умов вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , її чоловіком ОСОБА_5 та сестрами за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріально забезпечує сім`ю ОСОБА_5 .
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідач не надав суду доказів на спростування аргументів позивачки.
Аналізуючи доводи позивача та наявні у матеріалах справи докази, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини та приймаючи до уваги висновок Департамент служб у справах дітей ХМР про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дитини - ОСОБА_3 з підстав ухилення від виконання свого батьківського обов`язку з виховання, забезпечення належного розвитку та утримання дитини.
Крім того, відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В даному випадку, із позовом про стягнення аліментів звернулась позивачка, саме з нею проживає малолітня дитина, а тому вона має право обирати спосіб стягнення аліментів. Позивачка визначила необхідність стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача.
Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї з його боку суду не надано.
З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини визначений позивачкою розмір аліментів, а тому стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 02 березня 2023 року.
Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Витрати з оплати судового збору суд стягує за рахунок відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 165, 180 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 11, 88, 169, 212 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2147 грн. 20 к.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складене 23.10.2023.

Суддя С.В. Шевченко