Справа № 445/2462/23
Провадження № 2-з/445/16/23
УХВАЛА

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

19 жовтня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маркіна Андрія Володимировича про забезпечення позову до пред"явлення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позовної заяви до суду.

В заяві про забезпечення позову, поданої до позовної заяви до суду, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить потенційному відповідачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження автомобіля, внесення відомостей до державного реєстру обтяжень рухомого майна про накладення арешту.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою зазначає, що 02.10.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського району Львівської області, актовий запис 192, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Однак, у подальшому стосунки між вказаними особами погіршилися, та оскільки шлюб між ними існував формально, відповідачка звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою Золочівського районного суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (цивільна справа № 445/2078/23). У шлюбі позивач та відповідачка придбали автомобіль: Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що є спільно набутим майном. Власником автомобіля подружжя вирішило вказати дружину, тобто відповідачку. Крім того, зазначений автомобіль знаходився у володінні відповідача та після припинення сімейних стосунків він залишився у користуванні останньої. Оскільки вказані особи не підтримують стосунків та не спілкується, вирішити питання щодо поділу сумісного майна в позасудовому порядку є неможливим, тому позивач змушений для вирішення цього питання звернутися до суду. Враховуючи те, що зазначений автомобіль придбаний подружжям під час перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, тому кожна зі сторін має рівні права на нього. Натомість, існують ризики, що у разі відчуження відповідачкою спільного сумісного майна, будуть порушені права позивача на свою частку у спільному майні та отриманні грошових коштів від ціни продажу автомобіля. Оскільки позивач має на меті звернутися з позовом про поділ сумісно нажитого майна, з метою недопущення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення своїх порушених прав та інтересів, позивач бажає забезпечити свій позов шляхом накладення арешту на спільне майно - автомобіль Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Вивчивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої до пред`явлення позовної заяви та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З матеріалів заяви вбачається , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Також, в матеріалах міститься свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що власником автомобіля марки Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, є ОСОБА_3 .

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, сторона заявника просить застосувати захід забезпечення позову передбачений законодавством.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, суд вважає, що накладання арешту, заборонивши будь-яким особам укладати будь-які угоди стосовно транспортного засобу марки Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , здійснювати його відчуження, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, направлену на зміну власника цього автомобіля, є співмірним із заявленими позивачами вимогами та є достатнім заходом забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,258,260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позовної заяви до суду - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Peugeot 5008, 2011 року випуску, vin НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , шляхом заборони на його відчуження, внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про накладення арешту.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Суддя М. В.Бакаїм