Провадження № 2/638/5576/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське Звірогосподарство» до Держави російська федерація, в особі Міністерства закордонних справ російської федерації, президента російської федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Політичної партії «Опозиційна платформа За життя» про відшкодування майнової шкоди, -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське Звірогосподарство» звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовом до Держави російська федерація, в особі Міністерства закордонних справ російської федерації, президента російської федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Політичної партії «Опозиційна платформа За життя» про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з тих підстав, що знищене нерухоме майно знаходилось за адресою Харківська область, м.Ізюм.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що заява підлягає передачі за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, за загальним правилом відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Частиною 17 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією російської федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Суд при вирішенні питання щодо передачі позовної заяви за підсудністю виходив з того, що даний позов подано з приводу нерухомого майна, а тому на думку суду поширюється норма виключної підсудності, передбачена ст.30 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року ВССУ № 3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналіз зазначених вище норм процесуального законодавства дає підстави вважати, що законодавцем позови про відшкодування шкоди, завданої внаслідок знищення нерухомого майна у зв`язку із збройною агресією російської федерації віднесено до категорії альтернативної підсудності, до якої правила виключної підсудності у розумінні ст.30 ЦПК України не застосовуються.

Так, зі змісту позову та доданих матеріалів вбачається, що майно, з приводу відшкодування вартості якого подано позов, знищено у зв`язку із збройною агресією російської федерації та тимчасовою окупацією території України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи позивач звернувся до суду за місцезнаходженням відповідача, який зареєстрований як юридична особа у Печерському районі міста Києва, даний позов підсудний Печерському районному суду міста Києва.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізюмське Звірогосподарство» до Держави російська федерація, в особі Міністерства закордонних справ російської федерації, президента російської федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Політичної партії «Опозиційна платформа За життя» про відшкодування майнової шкоди передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Д.В.Цвірюк