Справа № 206/944/23
Провадження № 2/206/455/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від позивача надійшла дана позовна заява з додатками (а.с. 1-22).

28.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25.04.2023 (а.с. 25).

25.04.2023 відкладено підготовче судове засідання на 11.05.2023 у зв`язку з неявкою учасників процесу(а.с. 28).

27.04.2023, 08.05.2023 та 20.09.2023 на адресу суду від представника третьої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 31, 33, 60).

11.05.2023 учасники процесу в судове засідання не з`явились. Судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2023 (а.с. 42, 43).

06.06.2023 судове засідання відкладено на 31.07.2023 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 44).

31.07.2023 судове засідання відкладено на 15.08.2023 (а.с. 48).

Згідно розпорядження керівника апарату Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 23-р від 15.08.2023 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_3 (у зв`язку зі смертю), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с. 50).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 дану цивільну справу розподілено судді Маштаку К.С. (а.с. 51).

17.08.2023 цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 13.09.2023 та залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради (а.с. 52-53).

13.09.2023 судове засідання відкладено на 25.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача (а.с. 56).

25.09.2023 судове засідання відкладено на 19.10.2023 у зв`язку з неявкою сторін.

19.10.2023 у судове засідання повторно не з`явились позивач та його представник. Позивач та його представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали.

Належне повідомлення позивача та його представника про дату та час призначення судового засідань підтверджується відповідними документами, що містяться у матеріалах даної цивільної справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач жодного разу в судові засідання не з`явився (25.04.2023, 11.05.2023, 06.06.2023, 13.09.2023, 25.09.2023, 19.10.2023) та його представники також неодноразово не з`являлися в судові засідання (25.04.2023, 11.05.2023, 06.06.2023, 25.09.2023, 19.10.2023), що не дає суду можливість провести розгляд справи по суті та ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі по суті спору.

Окрім цього, позивач та його представник не зверталися до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 212 ЦПК України.

В той же час, звернення позивача до суду за захистом порушених прав передбачає передусім його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивача наданими йому правами та невиконання обов`язків.

За встановленими правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 22.05.2019, справа № 310/12817/13).

У свою чергу, суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За вищевикладених обставин суд, враховуючи поведінку позивача та його представників, невиконання останніми своїх обов`язків щодо явки в судові засідання, відсутності заяв про розгляд справи за їх відсутності, приходить до обґрунтованого висновку, що позов необхідно залишити без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-3, 223, 257-261, 263, 294, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя К.С. Маштак