З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" жовтня 2023 р. Справа № 596/1209/23
Провадження № 2/596/331/2023
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду Лисюк І.О.
за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в селищі Гусятин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Крім того, у вказаному будинку залишаються зареєстрованими, але фактично протягом 12 років не проживають відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не намагаються вселитися, не приходять та не користуються ним, оскільки проживають за іншими адресами. Таким чином залишаючись зареєстрованими у вказаному домоволодінні, перешкоджають йому у здійсненні його законних прав, через що він несене зайві витрати по утриманню власності. Тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинко, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Справа 19.07.2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді Лисюк І.О..
Ухвалою судді від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання.
20 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7), на 09 жовтня 2023 року на 09:00 годину. Додатково визначено дату наступного судового засідання в справі на 23 жовтня 2023 року на 09:00 год., про що повідомлено учасників справи. Клопотання представника позивача адвоката Книша Р.В. про виклик свідка, задоволено та в судове засідання викликано та допитати в якості свідка: ОСОБА_4 , жителику с. Крогулець, Чортківського району, Тернопільської області.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Книш Р.В. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Книша Р.В. надійшла письмова заява згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в заявах по суті, просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 являється власником житлового будинку загальною площею 77,6 кв.м., житловою 58,3 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , що вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №299847350 від 16.02.2022 року. (а.с.9)
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але більше року за вказано адресою фактично не проживають, що підтверджується актами обстеження №12 від 17.12.2021 року; №05 від 04.08.2022 року; №16 від 14.06.2023 року; №17 від 28.06.2023 року, виданих Васильковецькою сільською радою Чортківського району с.Крогулець.(а.с.16,17,5,6)
Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_4 показала суду, що вона являється дружиною позивача та проживає з ним протягом останніх сім років. Після розлучення ОСОБА_1 із першою дружиною, його діти - відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживають в будинку батька в АДРЕСА_1 , а проживали разом із своєю матір`ю неподалік від них в АДРЕСА_1 . Вона не бачила, щоб відповідачі приходили до батька, намагалися вселитися до свого місця реєстрації. Додатково показала, що позивач ОСОБА_1 не чинив їм перешкоди в проживанні та не виганяв з житла. В будинку відсутні речі відповідачів.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично, за вищевказаною адресою, не проживають більше року.
Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будьякі угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будьякі дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Приписами ста. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 71 ЖК України встановлює такі строки у розмірі шести місяців та визначає підстави для продовження терміну зберігання права користування спірним житлом.
Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 2010 року не проживають понад встановлені строки у належному позивачу ОСОБА_1 на праві власності житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом не встановлено того, що відповідачі з 2010 року мали намір вселитися в житло, але їм чинились перешкоди в користуванні житлом, в якому вони зареєстровані. Як слідує із матеріалів справи, ними добровільно змінено своє місце проживання. Не встановлено також фактів домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування житловим будинком, а також звернення відповідачів з заявами до поліції щодо захисту своїх прав, сплати останніми будь-яких коштів за житлово-комунальні послуги.
З врахуванням наведеного, за встановлених обставин визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 1073, 60 коп..
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.15, 16, 29 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9 ЖК УРСР, ст.ст.10, 11, 141, 209, 214, 217, 218, 223, 280 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (жителя: с.Крогулець, Чортківського району, Тернопільської області) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК