справа №176/2702/23
провадження №2/176/1169/23
у х в а л а

19 жовтня 2023 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні та моральної шкоди.

Ознайомившись із поданою позовною заявою вважаю, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до п.п.3,5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п.5 Розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Всупереч вищезазначеним вимогам, позивачем не зазначено ціну позову. Крім того, позивачем здійснено неправильний розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку, оскільки розрахунок здійснено виходячи з розміру за відпрацьовані шість робочих днів, а не виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Таким чином, в прохальній частині позовної заяви зазначено невірну суму середнього заробітку, яку позивач просить стягнути.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У той же час, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

За змістом наведеної норми закону позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Зазначене узгоджується із висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Однак, всупереч вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні та за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума середнього заробітку за час затримки при звільненні, яку просить стягнути позивач, зазначена неправильно.

Отже, розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачеві за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні на даний час судом не може бути визначений.

За позовну вимогу про стягнення моральної шкоди позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

При визначенні позивачем розміру середнього заробітку, останній може сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", за дві позовні вимоги майнового характеру за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у м.Жовті Води /м.Жовті Води/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004575, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору також відображені на офіційному сайті судової влади https://gv.dp.court.gov.ua/sud0414/gromadyanam/tax/.

На підтвердження оплати судового збору позивачу необхідно надати до суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

За таких обставин вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174-177, 184, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз`яснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде йому повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя