ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3988/16-ц

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1338/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: ОСОБА_1

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (суддя Супрун О.П.), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого 20 березня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором 2615/0508/71-042 від 20 травня 2008 року (зі змінами та доповненнями) у сумі 355233,58 грн таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із погашенням заборгованості. Вказує на те, що він є боржником по зазначеному виконавчому листу. 06 липня 2023 року через уповноважену особу сплатив ТОВ «Кредитні ініціативи» 25000,00 грн, після чого товариством було прийнято рішення про анулювання залишку боргу в сумі 381495,59 грн, що підтверджується їх листом від 06 липня 2023 року, в зв`язку з чим вважає, що у нього відсутня заборгованість перед стягувачем.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що подане до суду повідомлення не підтверджує факту прощення боргу ОСОБА_1 відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України, оскільки таке рішення має бути прийнято посадовими особами кредитора, які мають повноваження на прийняття рішень і підписання документів. Підстав вважати, що боржник добровільно виконав судове рішення від 20 березня 2017 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення з нього заборгованості, який перебуває на примусовому виконанні, не має. Сам факт перебування виконавчого документа на стадії примусового виконання вимагає закінчення такого саме на підставі повного виконання зобов`язання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити його заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково в сумі прощеного боргу у розмірі 381495,59 грн. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд І інстанції неправильно встановив обставини справи і дав невірну оцінку наданим доказам. Надане повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» від 06 липня 2023 року про анулювання боргу підписане уповноваженою на те особою ОСОБА_2 на підставі довіреності від 06 липня 2023 року. Ця довіреність не була долучена до матеріалів справи в суді І інстанції, оскільки при передачі повідомлення пред`являвся оригінал довіреності лише для огляду. Вважає що у даному випадку діє презумпція правомірності правочину, оскільки стягувачем не надано, а матеріали справи не містять будь-яких заперечень чи доказів того, що це повідомлення підписане не уповноваженою особою. Теза суду, що закінчення виконавчого провадження можливе лише на підставі повного виконання зобов`язання не відповідає нормам закону та сталій судовій практиці. Суд першої інстанції вийшов за межі розгляду поданої заяви, намагаючись віднайти будь-які підстави для відмови. Надані докази, дають однозначний висновок про прощення стягувачем боргу на суму 381495,59 грн, а відтак і припинення зобов`язання щодо сплати цього боргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

По справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 лютого 2017 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 355233,58 грн заборгованості за кредитним договором 2615/0508/71-042 від 20 травня 2008 року (зі змінами та доповненнями); стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 5328,50 грн судового збору (т.1 а.с.214-220).

14 липня 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи» були видані виконавчі листи (т.1 а.с. 224).

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підтвердження виконання рішення суду надав докази сплати заборгованості за зазначеним кредитним договором в сумі 25000,00 грн та нотаріальну завірену копію листа від 06 липня 2023 року підписану уповноваженою особою ТОВ «Кредитні ініціативи» Євтушок Д.В. з якого слідує, що станом на 6 липня 2023 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 406495,59 грн, в тому числі: 50015,12 грн сума кредиту; 353480,47 грн відсотки за користування кредитом. Після сплати ОСОБА_1 25000,00 грн 06 липня 2023 року, товариство прийняло рішення про анулювання залишку боргу у сумі 381495,59 грн, а також товариство заявляє про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2615/0508/71-042 від 20 травня 2008 року (т.1 а.с.234, 235).

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Кредитні ініціативи» з 11 лютого 2013 року є ОСОБА_3 . Відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи в реєстрі відсутні.

Із поданої заяви вбачається, що виконавчий лист 750/3988/16-ц, виданий 20 березня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором 2615/0508/71-042 від 20 травня 2008 року у сумі 355233,58 грн перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (т.1 а.с.230-232).

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, боржник вказував, що кредитор прийняв рішення про прощення боргу, тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

Підставою для прощення боргу заявник вказував на повідомлення про анулювання боргу від 06 липня 2023 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявником не було подано до суду належних доказів, яким його звільнено від обов`язку сплачувати борг за кредитним договором у розмірі 355233,58 грн, а подане до суду повідомлення не підтверджує факту звільнення від відповідальності за кредитним договором відповідно до ст. 605 ЦК України, оскільки його підписано ОСОБА_2 , який не є уповноваженою на те особою ТОВ «Кредитні ініціативи».

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання, яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку та долучення до матеріалів справи копії довіреності від 06 липня 2023 року щодо представництва ТОВ «Кредитні ініціативи» Євтушком Д.В., оскільки цей доказ не засвідчений належним чином, а наведені підстави для поновлення строку не є поважними.

Крім того, з цієї довіреності вбачається, що ОСОБА_2 хоч і уповноважений на укладання та підписання будь-яких правочинів, але з аналізу змісту довіреності слідує, що останній не наділений визначеним правом на прощення боргу боржникам товариства та звільнення їх від виконання зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги, що повідомлення про анулювання боргу від 06 липня 2023 року є одностороннім правомірним правочином, який припиняє зобов`язання в частині є помилковими, оскільки як вже зазначалось, подане до суду повідомлення підписано не уповноваженою на те особою.

Заявником не надано доказів на підтвердження факту повного виконання рішення суду, яке набрало законної сили, або доказів того, що його зобов`язання за кредитним договором є припиненими (ст.12, 81 ЦК України).

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не спростовують, ухвалу суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Головуючий: Судді: