Справа № 459/2506/23
Провадження № 2/459/458/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря Савіцької Б.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради, про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

31.07.2023 позивачка звернулася у суд з позовом, у якому просить визначити з нею місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.03.2023 шлюб був розірваний. Ще до розірвання шлюбу відповідач із сином перейшли проживати в будинок АДРЕСА_1 , де проживають і на даний час, а вона із донькою залишилась проживати по АДРЕСА_2 , де також проживають і на теперішній час. Відповідач категорично заперечує проти проживання сина із нею, обґрунтовуючи це тим, що сину краще проживати із ним. Вважає, що сину краще проживати із нею.

01.08.2023 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.08.2023 у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області.

14.08.2023 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Брух А.О. подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , в якій просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після розірвання шлюбу між сторонами, ОСОБА_3 із донькою залишилась проживати по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 разом із сином перейшли проживати в будинок АДРЕСА_1 , де проживають і на даний час. Відповідачка почала висувати вимоги позивачу, що має намір забрати сина, щоб той проживав із нею. Однак, позивач заперечує такі вимоги відповідачки, з огляду на думку самого сина, який бажає проживати із батьком. Між ними встановлені тісні стосунки як батька та сина, в останніх наявні спільні інтереси та дозвілля (футбол, рибалка, туризм тощо). Стверджує, що має можливість надавати належне матеріальне утримання своєму синові, а також має вільний графік роботи, що надає можливість більше часу приділяти синові. При цьому зазначив, що не чинить перешкод матері у вихованні та спілкуванні з їхнім сином.

Ухвалою суду від 22.08.2023 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

25.09.2023 ухвалою суд закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 16.10.2023.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. При цьому зазначила, що визнає зустрічний позов ОСОБА_4 про визначення місця проживання сина із ним. Відтак просила її позов задовольнити частково та визначити місце проживання їхньої дочки із нею.

Представник позивачки адвокат Романів С.І. у судовому засіданні підтримав подану заяву позивачки від 16.10.2023, та просив позовні вимоги задовольнити частково, а щодо задоволення зустрічного позову не заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги зустрічного позову, при цьому не заперечив, щодо визначення місця проживання дочки з відповідачкою не заперечив.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому долучив витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 07.09.2023 за №143.

Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010, який був розірваний на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.03.2023.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 від 23.12.2011 та серії НОМЕР_2 від 05.01.2017, відповідно.

Згідно Витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_3 .

Сторонами по справі не заперечується, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 із донькою залишилась проживати по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 разом із сином перейшли проживати в будинок АДРЕСА_1 , де проживають і на даний час, що також підтверджується, актом КП «Комунальник» від 28.07.2023.

Як видно з характеристики, складеної директором Гімназії № 5 Червоноградської міської ради за місцем навчання сина сторін ОСОБА_7 , батько та мати займаються його вихованням, відвідують батьківські збори, консультуються з вчителями з питань навчання та виховання. ОСОБА_7 проживає разом з татом, оскільки виявляє до батька велику прихильність. Між батьком та сином панують теплі та дружні стосунки, довірливі відносини.

Окрім цього, ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, має стабільний заробіток.

Також ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95034641 від 18.08.2017.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 07.09.2023 № 143 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», крім іншого, є доцільним проживання малолітніх дітей сторін - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, а дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з матір`ю.

В силу вимог ст. 140 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160, ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 із донькою проживають по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 разом із сином проживають в будинку АДРЕСА_1 , та забезпечують належні умови виховання та проживання дітей.

Відповідач за первісним позовом не заперечив, щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_8 з матір`ю ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 визнала зустрічний позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що на даний час існують підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, а саме: сина з батьком, а дочки з матір`ю, таке рішення відповідатиме інтересам дітей, сприятиме належним умовам їх проживання, гармонійного розвитку та виховання, належному матеріальному забезпеченню.

За таких обставин і міркувань первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов повністю.

Керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд дійшов висновку, що з відповідача за первісним позовом слід стягнути в користь позивачки 1073,60грн. сплаченого судового збору. Ураховуючи визнання відповідачкою зустрічного позову, беручи до уваги задоволення позову, суд дійшов висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ), з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради (, Львівська обл., м. Червоноград, пр. Шевченка, 19), про визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 536,80грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя: Н. Я. Отчак