Справа № 125/963/22
Провадження № 22-ц/801/1941/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокуСправа № 125/963/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Якименко М.М.,

учасники справи:

позивач: Орган опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Барської міської ради Вінницької області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Хитрука В.М., в цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

В липні 2022 року Орган опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року позов задоволено повністю.

ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Грабара С.А. про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року в цивільній справі № 125/963/22 за позовом Органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Барської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав скасоване.

Призначити підготовче судове засідання на 09:30 год. 07 серпня 2023 року.

07 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Грабар Сергій Анатолійович звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі на період перебування відповідача у Збройних Силах України.

Рішення суду першої інстанції і мотиви його ухвалення.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року провадження в цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Барської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав зупинено на час перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Провадження в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду орган опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, просив суд скасувати ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року та поновити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач приймає участь у справі через свого представника, а тому відсутні перешкоди для розгляду справи. Крім того, вважає, що стороною відповідача не надано належних і допустимих доказів переведення військової частини на воєнний стан, або залучення її до проведення антитерористичної операції, як того вимагає п.2 ч. 1 ст. 251 ЦК України.

09 жовтня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Грабара Сергія Анатолійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив аргументи викладені в ній вказавши, що суд попередньої інстанції прийшов до вірного висновку про зупинення провадження у справі. Поряд з цим, додав до вказаного відзиву довідку форми 5 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . На переконання сторони відповідача інформація відображена у військовому квитку та доданій довідці є належним і допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у вказаній справі, суд виходив з того, що відповідач перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, а тому вважав за необхідне клопотання задовольнити, провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Колегія суддів не погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У статті 129 Конституції України як основні засади судочинства проголошено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 914/2150/18).

За положеннями пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введено в Україні з 24 лютого 2022 року.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що, визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі, як проходження військової служби в ЗСУ застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав такої сторони, закріплених нормами ЦПК України, зокрема, на безперешкодну участь у судовому процесі, та з метою виконання обов`язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

При цьому, розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, копія військового квитка (а.с. 68-72) не спростовує вказаних висновків.

Надана ж стороною відповідача до відзиву на апеляційну скаргу довідка військової частини НОМЕР_1 від 20 серпня 2023 року № №5092, де вказано, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а ОСОБА_2 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.

Довідка форми № 5 військової частини НОМЕР_1 від 20 серпня 2023 року № 5092 не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суд від 16 серпня 2023 року у справі № 357/3844/20 (провадження № 61-10045св22 ), від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, (провадження № 61-9218св22).

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що зупиняючи провадження у справі суду попередньої інстанції слід перевірити наявність обставин, які перешкоджають розгляду справи, а також врахувати добросовісність вчинення дій сторони яка заявляє про необхідність зупинення провадження.

Так, зокрема, у вказаній справі після ухвалення заочного рішення суду, відповідачем через свого представника подано: заяву про видачу судового рішення (а.с. 36), заяву про перегляд заочного рішення суду (а.с. 41-54), клопотання про забезпечення явки дитини (а.с. 63), відзив на апеляційну скаргу органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року, в строк визначений судом.

Вказане свідчить про те, що відповідач через свого представника вчиняє та користується всіма передбаченими ЦПК України правами, необхідними, зокрема, для можливого розгляду цієї справи по суті.

Суд першої інстанції наведених обставин належним чином не врахував та помилково прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Отже, враховуючи викладене та обставини на які посилається орган опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлені позивачем вимоги апеляційної скарги щодо поновлення провадження у справі, в силу ст. 374 ЦПК України не співвідносяться із нормами цивільного процесуального кодексу та повноваженнями апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищевикладені обставини справи ухвала Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Барської міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (Барського районного суду Вінницької області).

В решті вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

М.М. Якименко