Справа № 729/1392/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Величко К.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новобасанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за вищезазначеною адресою. 04.10.2010 ОСОБА_4 склав заповіт, в якому земельну ділянку площею 4, 851 га. заповів ОСОБА_2 , земельні ділянки площею 5, 992 та 0, 6021 га. заповів ОСОБА_1 . Інше майно, що належало спадкодавцю, заповітом не охоплено, тому відкрилася спадщина за законом. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його сини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Дружина спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини. У приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С. заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 №18/2020. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/8 частину житлового будинку. Окрім цього, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на 3/4 частин зазначеного будинку за кожним як за членами колгоспного двору, які станом на 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок неможливо, що підтверджується рішеннями про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Тому позивачі просять визнати за ними право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав зазначених в позові. (а.с. 43).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с. 38).

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року проживали: голова двору - ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_3 , сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Чернігівської області №397 від 29.06.2023 (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_1 мали право на частку у майні, по 1/4 частині за кожним, в тому числі і позивачі в справі.

Рішеннями від 03.07.2023 № 68278015 та №68384449 державним реєстратором прав на нерухоме майно Новобасанської сільської ради Чернігівської області, позивачам було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок (а.с 27-30).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.14), який на день смерті та постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Як видно із довідки Новобасанської сільської ради Чернігівської області №396 від 29.06.2023, разом з ОСОБА_4 на день смерті та протягом 6 місяців з дня смерті були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.19).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Дегтяр Л.М. 04.06.2010, в якому належну йому на праві власності земельну ділянку загальним розміром 4, 851 га., розташовану на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів сину, ОСОБА_2 , а земельні ділянки розміром 5, 9920 га. та 0, 6021 га., розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів сину, ОСОБА_1 (а.с.18).

Як видно із постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С. від 05.07.2023, після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу №18/2020. Спадщину прийняли його сини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Дружина спадкодавця, ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини. 05.07.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . У зв`язку з ненаданням всіх необхідних правовстановлюючих документів, у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено (а.с.26).

Згідно довідки, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради про технічний стан нерухомого майна від 28.06.2023 № 405, право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.21).

Відповідно до ст. 346, 1216 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи те, що позивачі як колишні члени колгоспного двору, мають право на 3/4 частини житлового будинку, по 1/4 частині за кожним, а рішенням державного реєстратора їм відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, та те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно, реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 200, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 346, 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 94, 0 кв. м., житловою площею 46, 1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 по праву спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/8 частині за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 3/4 частину житлового будинку загальною площею 94, 0 кв. м., житловою площею 46, 1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за членами двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні по 1/4 частині за кожним.

Найменування сторін: позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ); відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради (17461, вул. Шевченка, 49, с. Нова Басань, Бобровицький район, Чернігівська область, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М.Демченко