Справа № 177/1435/23
Провадження № 2/216/2211/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу в Дніпропетровській області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -
20 липня 2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з серпня 2022 року по червень 2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина ОСОБА_3 . У червні 2023 року сімейні відносини сторін фактично були припинені. На даний час малолітня дитина перебуває на утриманні матері та проживає разом із нею. Батько дитини мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, у вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає. Позивачка в зв`язку з народженням сина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним джерелом її доходу є допомога яку вона отримує на дитину. На утримання позивача відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча і має таку можливість, оскільки останній є фізично здоровою людиною, працездатним. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла суду заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання.
Відповідно до ч. 2 с. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, та давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження № 488, зробленого 07 вересня 2022 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Сторони проживають окремо один від одного.
Наразі дитина повністю перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за вих.. № 4/3 від 09 вересня 2022 року та актом про фактичне проживання особи від 12 липня 2023 року (а.с. 13, 15).
Кошти, які отримує позивач, не вистачає на утримання неповнолітньої дитини сторін.
Позивачка в зв`язку з народженням сина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу на дитину. Інших джерел доходів вона не має.
Викладені вище фактичні обставини справи підтверджуються матеріалами справи.
Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини.
Вказані обставини справи встановлені у судовому засіданні в беззаперечному порядку дослідженими документами.
Відповідно до ст. 180 СК України обоє батьків в рівній мірі несуть обов`язки з утримання дитини.
Згідно ст.ст.181, 183СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом.
Згідно ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно положень ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач має працездатний вік, не є особою з інвалідністю, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно починаючи з дня подачі позову та досягненням дитиною трьохрічного віку.
Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку.
Оскільки позивачка подала позов 20 липня 2023 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 20 липня 2023 року.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 6000 грн., суд констатує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК передбачено, що він має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI).
Судом встановлено, що 12 липня 2023 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Приват юрист» укладено договір про надання правової допомоги № 12/07/23.
Згідно п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 12 липня 2023 року за послуги, що надаються адвокатським об`єднанням за умовами даного Договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, остаточний розмір якого та порядок оплати встановлюються згідно акту приймання передачі наданих послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивача окрім договору про надання правової допомоги від 12.07.2023 року, та акту прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 12/07/23 від 12.07.2023 року не надано жодного документу, який би підтверджував оплату гонорару, а саме платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, в зв`язку з чим в задоволенні цієї вимоги позивача слід відмовити.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2147,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 141, 247, 258-260, 280, 430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на її ж утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 липня 2023 року до виповнення малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони провадження:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Онопченко