Справа №568/1059/23
Провадження №2/568/237/23
11 жовтня 2023 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Бірук Т.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -
Позов обґрунтований тим, що вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.05.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили.
Позивачка зазначає, що згідно вироку Радивилівського районного суду Рівненської області встановлено, що 15.03.2023 року близько 14 години 00 хвилин на сільськогосподарській земельній ділянці, що належить ОСОБА_3 в с. Стоянівка Дубенського району Рівненської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла суперечка. Під час словесної суперечки ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та оцінюючи свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, наніс один удар правою рукою в якій знаходився мобільний телефон, в область скроні ОСОБА_1 .. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження в ділянці скроні справа, струсу головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказує, що в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивач була доставлена в Радивилівську міську лікарню Рівненської області, де перебувала на лікуванні з 15.03.2023 року по 21.03.2023 року, внаслідок чого позивач поніс матеріальну шкоду на загальну суму 3799,00 грн.
Ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 01.08.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Бірук Т.Б. позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення.
Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача, її представника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити рішення на підставі наявних доказів.
Як встановлено судом та підтверджується вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.05.2023р. по справі №568/682/23, 15.03.2023 року близько 14 години 00 хвилин на сільськогосподарській земельній ділянці, що належить ОСОБА_3 в с. Стоянівка Дубенського району Рівненської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла суперечка. Під час словесної суперечки ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та оцінюючи свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, наніс один удар правою рукою в якій знаходився мобільний телефон, в область скроні ОСОБА_1 .. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження в ділянці скроні справа, струсу головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 10-12).
Вказаним вироком ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати на лікування в розмірі 3 799,00 грн., що підтверджується виписками з лікарні, накладною та чеками (а.с. 6-9).
Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 3799,00 грн. які позивачем були витрачені на лікування підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., то судом встановлено наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від дій відповідача знайшло повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними в вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.05.2023 року.
Отже, вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди.
Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Тому суд вважає розмір моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 2, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284,352,354-355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди 3 799,00 грн. (три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок) та моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 2 147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) судового збору в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.10.2023р.
Суддя О.М. Делалова