Справа № 627/511/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Каліберда В.А.

з участю секретаря Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка проживала в с. Слобідка Богодухівського району Харківської області.

За життя 13 червня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачу частину земельної ділянки розміром 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163, що розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріус не має повноважень на визначення частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163; визнати право спільної часткової власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках по частці за кожним співвласником та визнати за нею право власності на частку земельної ділянки розміром 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та прохала їх задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутність.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (розмір частки 1/1) належить земельна ділянка площею 4,9394 га, кадастровий номер: :05:001:6163, що розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області та має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №71500181 від 26.10.2016.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже кожен із співвласників земельної ділянки має у власності по 1/2 частці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого мається в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

За життя ОСОБА_3 13 червня 2018 року було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю., згідно якого ОСОБА_3 належну їй на праві власності частину земельної ділянки розміром 4,9394 га, кадастровий номер: :05:001:6163, що розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області заповіла своїй дочці гр. ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі.

Вказаний заповіт на час відкриття спадщини чинний, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68567547 від 16.02.2022.

Факт, що позивач являється донькою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , копії яких маються в матеріалах справи.

Позивач після смерті матері ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна (тобто частки зем. ділянок, які б належали померлому), про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №406/02-31 від 09.05.2023.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд наголошує, що позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом

у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі №570/997/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на момент розгляду справи ОСОБА_3 вже померла, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, а тому суд приходить про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку та про визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку площею 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163 в рівних частках по за кожним співвласником та про задоволення вимог позивача про визнання права власності на частку земельної ділянки площею 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 та до спадкового майна входить 1/2 частка земельної ділянки.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті заповідача матері ОСОБА_3 , має законне право на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 328, 370, 1216, 1261 ЦК України, ст.ст. 4,5,13,76-83,265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки площею 4,9394 га, кадастровий номер :05:001:6163 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ).

Суддя Каліберда В. А.