Провадження № 2-о/554/313/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особі Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижова Наталія Анатоліївна, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

29 грудня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижова Наталія Анатоліївна, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування своїх заявлених вимог вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 мають на праві спільної власності квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . Після смерті сина вона в установленому законом порядку звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, яка складається з частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 . Однак, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижовою Н.А. 06.12.2021 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Як підстава для відмови у даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 було надано всі необхідні документи для подання заяви про прийняття спадщини, але встановлено факт не дотримання нею строку для прийняття спадщини, який складає шість місяців з моменту смерті спадкодавця. Заявник зазначає, що з 04.04.2001 року по 28.04.2017 р. ОСОБА_3 був зареєстрований та мешкав за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому з 28.04.2017 р. і до дня смерті не був зареєстрований, але фактично мешкав за вказаною адресою. Як співвласник зазначеного житла ОСОБА_3 мав свою кімнату, приймав участь в утриманні квартири, разом із членами сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство. Заявник зазначає, що ОСОБА_3 іншого житла не мав. Факт спільного проживання за однією адресою на момент смерті з сином є підставою для оформлення нею спадщини після померлого ОСОБА_3 у будь-який час, тому вона не зверталася до нотаріуса протягом шестимісячного строку, бо вважала, що спадщину прийняла. Заявник зазначила, що встановлення факту її постійного проживання із сином на час відкриття спадщини має для неї важливе значення, оскільки впливатиме на можливість реалізації її спадкових прав та оформлення спадщини за законом після смерті сина.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження по справі

Від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника (а.с.28)

Заінтересована особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Н.А. надіслала до суду заяву, у якій повідомила, що спадкова справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 нею не була відкрита, у зв`язку з порушенням строків прийняття спадщини, про що було винесено відповідну постанову (а.с.26).

Заінтересована особа ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, у якій просив позов ОСОБА_1 задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У заяві зазначив, що він підтверджує той факт, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_5 , ОСОБА_2 мають на праві спільної власності трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_3 , який дійсно з 04.04.2001 р. по 28.04.2017 р. був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому з 28.04.2017 р. і до дня смерті не був зареєстрований, але фактично проживав за вказаною адресою (а.с.34).

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Червонозаводським відділом РАЦС м. Харкова 28.02.1979 року, матір`ю останнього є ОСОБА_1 (а.с.10).

З копії свідоцтва про право власності від 23.12.1994 р. № 5-94-39531 виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.7) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 15 вересня 2020 року, а/з 13642(а.с.9).

З копії постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижової Н.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2021 р. №102/02-31 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який постійно мешкав за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з недотриманням строку для прийняття спадщини, який складає шість місяців з моменту смерті спадкодавця (а.с.11)

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1994 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_5 , ОСОБА_2 мають на праві спільної власності трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_3 , який дійсно з 04.04.2001 р. по 28.04.2017 р. був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому з 28.04.2017 р. і до дня смерті не був зареєстрований, але фактично проживав за вказаною адресою (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цьогоКодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з досліджених письмових доказів встановлено, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент його смерті за місцем своєї реєстрації разом з померлим ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 , вказана квартира належить їм на праві приватної часткової власності , однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що, зокрема, підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9,10,12,13,258-259,264,265,268,315,352,354,355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 , проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо

Заінтересована особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чижова Наталія Анатоліївна, місце знаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова,148, к. 3.

Суддя Л.І.Савченко