ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7562/23 Справа № 185/5136/23 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно останньої, яке за заповітом померла заповіла позивачці. Прийняти спадщину протягом встановленого законодавством строку позивачка не мала можливості у зв`язку з початком активних бойових дій на території України з боку російської федерації та неможливістю покинути м. Ізюм у зв`язку з його окупацією до 10 вересня 2022 року. При цьому жодний нотаріус у місті не працював. Лише 27 березня 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової О.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що нею був пропущений законодавчо встановлений строк на прийняття спадщини з роз`ясненням необхідності позивачці звернутися до суду для вирішення вказаного питання. У зв`язку з цим позивачка була змушена звернутися до суду із вказаним позовом та просила суд, визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що приймаючи до уваги час, коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про те, що наведені позивачкою причини (неможливість у зв`язку з введенням воєнного стану, виїзду за межі м. Ізюм звернутися до нотаріальних органів) не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто не є поважними для визначення їй додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачкою надано суду копію заповіту ОСОБА_2 , яким остання заповідала все своє майно, що належало їй на момент смерті, позивачці. Вказаний заповіт підписаний ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В.

Згідно копії рішення народного суду м. Ізюма Харківської області від 24 червня 1975 року, за померлою ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, у тому числі на вказану частку жилого будинку, у зв`язку з цим позивачка у березні 2023 року зверталася із заявою про відкриття спадкової справи після померлої до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової О.О., що зазначено нею в позовній заяві.

Проте позивачці було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Вказане підтверджується копією відповідної письмової відповіді нотаріуса від 27 березня 2023 року.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової О.О. від 17 травня 2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що приймаючи до уваги час, коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про те, що наведені позивачкою причини (неможливість у зв`язку з введенням воєнного стану, виїзду за межі м. Ізюм звернутися до нотаріальних органів) не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто не є поважними для визначення їй додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. При визначенні кінцевого дня строку слід ураховувати, що правила частини п`ятої статті 254 ЦК України поширюються на будь-які сфери цивільно-правового регулювання і стосуються будь-яких суб`єктів цивільних правовідносин. Тому коли останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (див. постанову постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Дані висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №554/356/21 від 22 березня 2023 року.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20).

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 грудня 2021 року, серія НОМЕР_1 , виданим Ізюмським ВДРАЦС в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.6).

Останнім днем прийняття спадщини після померлої відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України було 19 червня 2022 року.

Позивачка пропустила вказаний строк для прийняття спадщини, що підтверджується відповідними матеріалами справи, оскільки звернулась до нотаріуса 27 березня 2023 року.

Згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що п.3 постанови КМУ № 164 суперечить ст.ст.1270, 1272 ЦК, а тому не підлягає застосуванню. Зазначеного висновку також дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 25.01.2023 по справі №676/47/21.

Проте, вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції не врахував наявність окупації м. Ізюма та відсутності у м. Ізюмі діючого нотаріуса, оскільки 24.02.2022 року всі нотаріуси м. Ізюм припинили свою діяльність.

Згідно загальновідомих відомостей, м. Ізюм було деокуповано силами Збройних Сил України у вересні 2022 року.

Дійсно, із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся лише у березні 2023 року, тобто через 6 місяців після деокупації м. Ізюм.

Проте, згідно загальновідомих відомостей, у визволеному місті Ізюм Харківської області тільки у жовтні з`явився сталий мобільний зв`язок та інтернет, проте, підключення електрики було ускладнене через замінування.

І тільки у січні 2023 року енергетики повністю відновили електропостачання в деокупованому Ізюмі.

Колегія суддів наголошує, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Колегія суддів зауважує, що також підлягає врахуванню свобода заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи встановлені обставини справи, наявність заповіту на користь позивача, як спадкоємця майна, відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом, право яких на спадкування залежить від неприйняття спадщини, а також наведені позивачем причини несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, які свідчать про наявність об`єктивних та істотних труднощів у питанні подання заяви про прийняття спадщини, колегія суддів, з урахуванням свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізюм Харківської області.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізюм Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко