ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20396/15-ц

Провадження № 22-ц/4820/1700/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю представників сторін, органу ДВС,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 28 липня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хоптинця Ігоря Олександровича про закінчення виконавчого провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цією скаргою, вказувала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0005 га шляхом демонтажу частини її паркану, який розташований на земельній ділянці ОСОБА_1 , відповідно до висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року, визначеними у плані накладення точками 2-3-5-4-2 та відновити спільну межу земельних ділянок. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0126 га, за адресою АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.02.2018 року зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди заїзду до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу частини паркану відповідно до варіанту №1 висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року.

ОСОБА_1 дізналася про закриття виконавчого провадження 11.05.2023 року. Вказує, що досі існує перешкода заїзду до її земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_2 не повністю демонтувала паркан відповідно до варіанту №1 висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року, не знесено стовпи та шини, які перешкоджають вільному доступу до її земельної ділянки. Вважає, що виконавче провадження не виконано згідно з виконавчим листом №686/20396/15, тому не було підстав виносити постанову про закриття виконавчого провадження.

З цих підстав просила визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Хоптинця І.О. від 01 червня 2022 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/20396/15 від 17.09.2021 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Хоптинця Ігора Олександровича від 01 червня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66893251 з примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати як незаконну та задовольнити її заяву і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. Вказує, що додаткове рішення від 23.02.2018 року є невиконаним. Судом не досліджено план варіанту №1 висновку експерта № 3701/3702/16-26 від 15.05.2017 року, та виконання зобов`язання ОСОБА_2 відповідно до цього плану.

ОСОБА_2 не знесено частину паркану відповідно до варіанту №1 висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15.05.2017 року, а інша частина не демонтована в повній мірі не демонтовано стовпи (опори) паркану, які стояли між секціями паркану, що перешкоджає вільному доступу та заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 . Також не звільнено самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0126 га, за адресою: АДРЕСА_1 це і є заїзд на територію, позначений поворотними точками 1,2,3,4 у Додатку №4 варіанту 1 висновку експерта, а саме, не знесено самовільно збудовану споруду хлів «В».

У відзиві Другий відділ ДВС просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що станом на 01.06.2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року згідно виконавчого листа №686/20396/15-ц фактично виконано в повному обсязі, тому виконавче провадження закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Апелянтка та її представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник боржниці, представник ДВС заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід скасувати, скаргу задовольнити.

Так, встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0005 га шляхом демонтажу частини її паркану, який розташований на земельній ділянці ОСОБА_1 , відповідно до висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року, визначеними у плані накладення точками 2-3-5-4-2 та відновити спільну межу земельних ділянок. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0126 га, за адресою АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно збудованих споруд та паркану з приведенням її у попередній стан.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.02.2018 року зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди заїзду до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу частини паркану відповідно до варіанту №1 висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року.

17.09.2021 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №686/20396/15 на підставі додаткового рішення суду від від 23.02.2018 року, який перебував на примусовому виконанні.

Постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Хоптинця І.О. від 01 червня 2022 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/20396/15 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди заїзду до земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу частини паркану відповідно до варіанту №1 висновку експерта №3701/3702/16-26 від 15 травня 2017 року закінчено у зв`язку з його виконанням.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.02.2018 року зобов`язано демонтувати частину паркану ОСОБА_2 , а не знести стовпи та шини. Рішення суду виконано, тому відсутні підстави для скасування постанови про закриття виконавчого провадження.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 39 ч. 1 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За змістом акта державного виконавця від 15.02.2022 року, на який є посилання в оскаржуваній постанові, встановлено усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 шляхом демонтажу і переміщення паркану згідно варіанту №1 висновку експерта №37/3702 від 15.05.2017 року.

Водночас, як вбачається з акта, при вчиненні цієї виконавчої дії державний виконавець не залучив спеціалістів (геодезиста чи землевпорядника) з метою встановлення, чи належно виконано рішення суду боржницею (визначення паркану, що підлягав демонтажу і відповідному переміщенню згідно варіанту №1 висновку експерта №37/3702 від 15.05.2017 року).

До вказаного акту не додано даних фотофіксації стану земельної ділянки по АДРЕСА_2 та реального виконання додаткового рішення суду від 23.02.2018 року.

Натомість стороною скаржника надано фотодокументи, з яких вбачається, що частина паркану ОСОБА_2 уздовж АДРЕСА_3 (згідно варіанту №1 висновку експерта №37/3702 від 15.05.2017 року) не демонтована в повній мірі частина бетонного паркану, що прилягає до домогосподарства ОСОБА_1 взагалі не демонтована, в іншій частині не демонтовано стовпи паркану, які є складовою частиною огорожі (проте знято бетонні секції паркану), що перешкоджає вільному доступу та заїзду до земельної ділянки ОСОБА_1 .

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 підтвердив, що ці фотодокументи містять достовірну інформацію щодо стану виконання рішення суду.

Наведене в сукупності цілком спростовує дані акту державного виконавця від 15.02.2022 року про нібито повне виконання рішення суду та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виконання судового рішення та законність постанови про закінчення виконавчого провадження.

З врахуванням наведеного оскаржувану ухвалу суду слід скасувати, а скаргу ОСОБА_1 задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 01.06.2022 року про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Хоптинця І.О. від 01.06.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 66893251 з примусового виконання виконавчого листа №686/20396/15-ц, виданого 17.09.2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк