УХВАЛА

іменем України

20 жовтня 2023 року суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши матеріали цивільної справи окремого провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника заявника адвоката Міщенко Тетяни Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и в :

11.07.2023 р. до Печерського районного суду м. Києва Гриценко Л.А. подано заяву про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло.

20.07.2023 р. ухвалою Печерського районного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 30, 32, 259, 261, 294 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Кролевецького районного суду Сумської області.

Заява ОСОБА_1 надійшла до Кролевецького районного суду Сумської області 02.10.2023 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд враховує наступне:

За результатом вивчення поданої до суду заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (статті 2 та 19 ЦПК України).

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ч.2 п. 5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ухвалі від 20.07.2023 року міститься посилання на те, що положеннями параграфу 3 глави 2 розділу 1 ЦПК України встановлено вимоги щодо територіальної юрисдикції (підсудності) цивільних справ.

Дійсно, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно: про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки з цього майна ( статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Усе зазначене, включно із правилами виключної підсудності, визначеними у ст.30 ЦПК України, стосується саме позовного провадження, тоді як підсудність справ наказного провадження визначається ст.162 ЦПК України, а підсудність справ окремого провадження відповідними статтями розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається зі змісту заяви та копії паспорта громадянки України ОСОБА_1 , ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №281895 від 20.10.2023 видно, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.31, 259-261, 316, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 в особі представника заявника адвоката Міщенко Тетяни Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло - направити за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити заявнику.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії особі.

СуддяВ. М. Придатко