Провадження № 2/761/746/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерство внутрішніх справ України по місту Києву, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерство внутрішніх справ України по місту Києву, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку. Заява мотивована тим, що 02.10.2022 позивач в електронному вигляді подала заяву про її звільнення за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання та виплату всіх сум, що належать від підприємства. Просила зробити запис в трудовій книжці про звільнення, видати засвідчену копію наказу, розрахунок сум при звільненні, а також направити трудову книжку на вказану нею адресу. Як зазначає позивач, 03.10.2022 її в телефонному режимі було проінформовано про задоволення її заяви. 12.10.2022 на електронну скриньку позивача від відповідача надійшов лист у формі електронного документу, яким було відмовлено у направлені трудової книжки всупереч. Затримка видачі трудової книжки, видачі копії наказу про звільнення станом на 01.11.2022 складає 29 днів. Таким чином позивач зазначила, що відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою розрахунку, скасувати наказ про звільнення і день звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Також звернула увагу суд на те, що 30.09.2022 позивачка поновлена на посаді лікаря-терапевта наказом відповідача №170 о/с на підставі судового рішення у справі 761/8030/22, але середній місячний заробіток, заробіток за час вимушеного простою за період 07.04.2022-29.09.2022 відповідачем не виплачено. 03.10.2022 ОСОБА_1 звільнена з посади наказом відповідача №176 о/с за власним бажанням. За таких обставин позивач просить суд визнати бездіяльність начальника Державної установи "Територіальне медичне об`єднання " Міністерство внутрішніх справ України по місту Києву Безух Л.М. яка полягає у ненаправленні на адресу позивача трудової книжки, копії наказу про звільнення від 03.10.2022 протиправною та зобов`язати видати наказ про новий день звільнення, а саме 02.10.2022, внести відповідний запис до трудової книжки та направити на поштову адресу позивача; стягнути з ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву" середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 68 885 грн. 44 коп. за період 04.10.22 по 01.11.2022 і по день фактичного розрахунку або на дату ухвалення судового рішення та судові витрати.

Провадження у справі відкрито 27.02.2023 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив відповідача на позов. Представник Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерство внутрішніх справ України по місту Києвупросить відмовити в задоволенні заявлених вимог з наступних підстав. ОСОБА_1 , працювала на посаді лікаря-терапевта дільничного терапевтичного відділення №2 поліклініки госпіталю (з поліклінікою) в ДУ "ТМО МВС України по м. Києву" з 26.10.2014 (наказ 124 о/с від 27.10.2014). 06.04.2022 ОСОБА_1 було звільнено за прогул без поважних причин (наказ №52 о/с від 06.04.2022). 30.09.2022 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/8030/22 від 29.09.2022 ОСОБА_1 поновлено на посаді. 02.10.2022 о 15:16 на електронну пошту ДУ "ТМО МВС України по м. Києву" надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади з 03.10.2022 у зв`язку з переїздом на нове місце проживання яка зареєстрована за вхідним №Ш-140 від 03.10.2022. В цей день позивача було звільнено на підставі її заяви, яка надійшла 02.10.2022 року о 15.16 год. (неділя). В день звільнення всі належні позивачу суми були нараховані, зокрема заробітна плата в сумі 1 779,66 грн., щомісячна премія в сумі 1 250,00 грн. та компенсація за 12 днів невикористаної відпустки - 7 316,76 грн., виплачено 1 432,63 грн. (за 30.09.2022 року) та 5 889,99 грн. (за 12 днів невикористаної відпустки). Заявка на операцію із зарахування коштів ОСОБА_1 була передана 30.09.2022 (за 30.09) та 03.10.2002 року (розрахунок при звільненні) до Державної казначейської служби України (платіжне доручення №1917). За подальші дії Державної казначейської служби України та проведення нею виплат роботодавець відповідальності не несе. Представник зазначає, що належні позивачці суми були виплачені позивачу у день звільнення, відповідач як роботодавець не порушував законних трудових прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за порушення строків розрахунку. Борг із виплати заробітної плати перед позивачем відсутній. Крім того представник зазначає, що на електронну пошту позивача було направлено завірену копію наказу про звільнення позивача та розрахункові листи з нарахованими/відрахованими сумами і знятими податками. 12.10.2022 року зазначений лист направлявся повторно. А тому твердження позивача є неправдивими.

Представник третьої особи в поясненнях вказав, що залучення Головного управління Казначейства до участі у справі є необгрунтованим, оскільки Управління як окрема юридична особа не несе відповідальності за дії та/або бездіяльність розпорядників та одержувачів бюджетних коштів.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Встановлено, і не заперечується сторнами, що ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря терапевтичного дільничного терапевтичного відділення №2 поліклініки госпіталю (з поліклінікою) в Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» з 26.10.2014 р.

Як свідчать матеріали справи, 29 вересня 2022 року рішенням Шевченківського районного суду м.Києва (справа №761/8030/22) в повному обсязі задоволено позов ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву», третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про скасування наказу та поновлення на роботі.

Скасовано наказ Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» № 52 о/с від 06 квітня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-терапевта дільничного терапевтичного відділення №2 поліклініки госпіталю (з поліклінікою) за прогул без поважних причин.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-терапевта дільничного терапевтичного відділення №2 поліклініки госпіталю (з поліклінікою) з 07 квітня 2022 року; стягнуто з Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву»

На користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 квітня 2022 року по 29 вересня 2022 року у розмірі 299 421 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч чотириста двадцять одна) гривень 36 копійок.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2023 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 29 вересня 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30.09.2022 р. було поновлено на посаді на виконання рішення суду.

02.10.2022 року о 15.16 год. ОСОБА_1 подано на електронну пошту відповідача заяву про звільненняз 03.10.2022 року за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання та виплату усіх сум, що належать від підприємства при звільненні та надано згоду на пересилання трудової книжки поштою з доставкою на адресу: Дніпровська набережна, 26і, Нова Пошта відділення № 60.

Як вбачається з наданих матеріалів, відповідач задовольнив заяву позивача та наказом №176 о/с від 03.10.2022 року звільнив ОСОБА_1 з посади лікаря-терапевта дільничного терапевтичного відділення №2 поліклініки госпіталю (з поліклінікою) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» з 03.10.2022 року за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, ст.38 КЗпП України.

Одночасно, як свідчать матеріали спрви, позивачу було нараховано заробітна плата за 30.09.2022 р., компенсація за 12 днів невикористаної відпустки.

Так, згідно з платіжним дорученням №1917 від 03.10.2022 року нараховані суми були передані для виплати до Державної казначейської служби України. 05.10.2022 року вказана сума була перерахована УДКСУ в Шевченківському районі та зарахована на картковий рахунок позивача.

Копія наказу про звільнення, розрахункові листи було надіслано на електронну адресу позивача.

Згідно п. 4.1., 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників , затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту 29.10.1993 р. № 58 власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про звільнення, останньою не було зазначено будь - якої адреси, крім електронної.

За таких обставин, з огляду на вимоги Інструкції, 03.10.2022 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» повідомила позивача про неможливість надсилання трудової книжки у відділення «Нової пошти», оскільки не користується їх послугами та здійснює відправку кореспонденції виключно згідно договору укладеного з АТ «Укрпошта». Позивачу запропоновано для врегулювання даного питання з`явитися до до групи кадрів для отримання трудової книжки у будь - який зручний час з 09.00. до 17.00. з понеділка по п`ятницю або для отримання поштою - вказати адресу свого місцезнаходження.

Стаття 47 КЗпП України визначає, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Стаття 116 КЗпП України визначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

В той же час, стаття 117 КЗпП України визначає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В свою чергу Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту 29.10.1993 р. № 58 передбачено, що днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

В той же час, як встановлено судом, відповідач задовольнив заяву позивача про звільнення від 02.10.2022 р., подану у вихідний день, в день звільнення 03.10.2022 р., при відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, провів нарахування всіх належних позивачу сум і та передав до Казначейської служби України для здійснення виплати, направив на електронну пошту позивача належним чином завірений наказ про звільнення та розрахункові листи, а також повідомив, з огляду на вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту 29.10.1993 р. № 58 про можливість отримання трудової книжки.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищенаведене, з огляду на обставини встановлені під час розгляду справи суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 не було порушено роботодавцем, а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 7, 10, 76 - 81, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позові ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання» Міністерство внутрішніх справ України по місту Києву, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготов

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: