ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7305/23 Справа № 172/565/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06 квітня 2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 50320,30 грн. та судовий збір в сумі 840,80 грн.. Рішення суду набрало законної сили і виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Хрустальницькому міському відділі ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, відповідач впродовж декількох років ухиляється від виконання обов`язку, встановленого судом, заборгованість позивачу не сплачує.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати за час прострочення виконання рішення суду від 06 квітня 2021 року в сумі 18 353,52 грн. та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 3073,87 грн..

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме, стягнуто з відповідача 3 (три) відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 3073,87 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних, - суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. При цьому, відмовляючи позивачу у стягненні інфляційних втрат, суд виходив з відсутності детального розрахунку інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати або змінити та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про відсутність розрахунку інфляційних втрат, так як позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06 квітня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість за позикою в сумі 50 320,30 грн. та судовий збір в сумі 840,80 грн. Рішення набрало законної сили 07 травня 2021 року.

На виконання вказаного рішення суду головним державним виконавцем Хрустальницького міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі виконавчого листа № 942/1487/21 відкрите виконавче провадження № 65789850.

У позові ОСОБА_1 посилається на факт невиконання відповідачем вказаного рішення суду.

Так, згідно статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відноситься обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц , від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегією суддів встановлено, що у відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06 квітня 2021 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість за позикою в сумі 50 320,30 грн..

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з повернення позики в сумі 50 320,30 грн., колегія суддів приходить до висновку про те, що у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних підлягають задоволенню лише за період з 07 квітня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Інфляційні втрати за зазначений період складають 4 437,73 грн., виходячи із розрахунку, який здійснюється за формулою ІІС = (ІІ1 : 100) x (ІІ2 : 100) x (ІІ3 : 100) x ... (ІІZ : 100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) = 1.08818968 Інфляційне збільшення: 50 320,30 x 1.08818968 - 50 320,30 = 4 437,73 грн..

Три проценти річних за зазначений період складають 1 335,90 грн., виходячи із розрахунку (50 320,30 x 3 % x 323 : 365 : 100)

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат.

При цьому, помилковим також є висновок суду першої інстанції про те, що три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання становить 3 073,87 грн., з наведених вище підстав.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права повинне підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

В зв`язку із частковим задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та його апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 723,07 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 4 437,73 грн. та 3 % річних річних в розмірі 1 335,90 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 723,07 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко