ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів заяву Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі №724/686/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

02.10.2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі №724/686/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за заповітом.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що на виконання заочного рішення суду від 10.10.2022 року було видано виконавчий лист про стягнення 992,40 грн. судового збору на користь держави, стягувачем за яким є Державна судова адміністрація України. У той же час, його виконання на сьогоднішній день є ускладненим, оскільки у боржника відсутні на рахунках кошти, передбачені для цієї мети. При цьому, відповідач не здійснює жодних заходів задля виконання судового рішення. Таким чином, представник ДСА України звернувся до суду із заявою, у якій просив суд змінити спосіб виконання рішення в частині стягнення на користь держави судового збору, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області сплатити на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Ухвалою суду від 06.10.2023 року у справі призначено судове засідання.

Заявник у судове засідання не з`явився, проте у поданій заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника ДСА України.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, проте, їх неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2022 року стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який не було виплачено у розмірі, що встановлено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.05.2019 року, яке видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. та зареєстровано в реєстрі за №293,у розмірі 10 644,18 грн. Крім того, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення від 10.10.2022 року.

У той же час, 10.11.2022 року Фастівським міськрайонний судом Київської області видано виконавчий лист у справі №724/686/22 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Як вбачається із відміток на вказаному виконавчому листі, 21.02.2023 року його було повернуто на підставі п. 10 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», 02.08.2023 року виконавчий лист було повернуто без виконання на підставі пп. 3 п. а Порядку 845.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У той же час, заявником у справі не зазначено, яким фактична зміна формулювання вирішення питання судових витрат про стягнення коштів судового збору на користь держави стане наслідком виконання заочного рішення від 10.10.2022 року у даній справі.

Варто також вказати, що за положеннями ст. 141 ЦПК України передбачено можливість саме стягнення судового збору, а не зобов`язання його сплатити на користь іншої сторони чи держави.

Крім того, заявник не позбавлений можливості оскаржити виконавчі дії у рамках окремого виконавчого провадження про стягнення на користь держави судового збору.

Посилання заявника на неможливість виконання рішення суду про стягнення коштів суд не приймає, оскільки з огляду на положення статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

При цьому, зміна формулювання рішення по суті є незаконною.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а (К/9901/1034/17), у якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі.

З огляду на викладене, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання заочного рішення від 10.10.2022 року у цивільній справі №724/686/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за заповітом, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 17.10.2023 року.