Справа № 372/4420/23
Провадження № 2-
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Тиханського О.Б.,

за участю секретаря: Бойко В.Ю.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2023 позивач подала до Обухівського районного суду Київської області позовну заяву до Першої Київської державної нотаріальної контори, в якій просить зняти заборону на все належне їй майно, яку накладено згідно запису про заборону відчуження майна з реєстраційним №1695760, зареєстрованого 18.02.2005 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа 10/2-1390, 24.03.1995 року СУ ГУ МВС України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на її майно, а саме "невизначене майно, все майно" в реєстрі права власності на нерухоме майно міститься обтяження, а саме арешт нерухомого майна, який накладено Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа 10/2-1390, 24.03.1995 року СУ ГУ МВС України, що не дає їй змоги оформити свої спадкові права. Вказує, що обставина з якої було накладено заборону на майно відпала, у зв`язку з тим змушена звернутись до суду з вказаним позовом. З огляду на викладені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2023 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити і розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала лист, в якому просить слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позов заперечують, оскільки нотаріус не може бути відповідачем по даній категорії справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на не визначене майно, все майно ОСОБА_2 , є обтяження, накладено арешт, за реєстраційним номером 1695760 від 18.02.2005 Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа 10/2-1390, 24.03.1995 року СУ ГУ МВС України (а.с.7).

Позивач у позовній заяві зазначає, 12.03.2018 року процесуальним керівником місцевої прокуратури №1 кримінальне провадження № 0002557 закрито на підставі п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак рішення про зняття арешту з майна ОСОБА_2 не приймалися.

Відповідно до копію листа Київської місцевої прокуратури № 1 від 29.07.2019 року, зазначено що в межах кримінального провадження № 0002557 від 31.12.2012 року процесуальні рішення щодо арешту нерухомого майна ОСОБА_2 не приймались.

Крім того повідомлено, що згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяжень на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 6917062, не накладено. (а.с.9).

Відповідно до копії заповіту від 10.01.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дідківською Ю.В., ОСОБА_3 , заповіла все майно ОСОБА_1 . (а.с.5).

Відповідно до листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 07.07.2023 року зазначено, що відсутня підстава для зняття обтяження, тому зняти обтяження немає можливості та запропоновано позивачу звернутись з даною заявою до суду. (а.с.12).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що обставина, яка слугувала причиною накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 відпала і що наявність такої заборони призводить до порушення її права оформити спадкове майно та вільно користуватись, розпоряджатись майном.

Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном.

Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у даному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів невизначеного майна, всього майна, яке належить ОСОБА_2 містить обтяження, яке виникло 18.02.2005 і існує до сьогоднішнього дня.

Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження майна ОСОБА_2 на підставі листа 10/2-1390, 24.03.1995 року СУ ГУ МВС України є надмірним втручанням у її право власності, в наслідок чого вона позбавлена змоги оформити свої спадкові права на частині будинку та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися цим майном на власний розсуд.

Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (18 років), наявність доказів відсутності у позивачки будь-яких зобов`язань, існування обтяження на майно позивачки не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивачки, суд вважає за необхідне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання дій протиправними, оскільки такий спосіб захисту прав не є ефективним та не поновить порушене право позивача.

Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивачки, а тому підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст.258,259,263,264,265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Скасувати обтяження на нерухоме майно ОСОБА_2 , накладене на підставі листа 10/2-1390, 24.03.1995 року СУ ГУ МВС України, відомості про яке містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 1695760, зареєстрованого 18.02.2005 Першою київською державною нотаріальною конторою.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2023 року.

Суддя: О.Б. Тиханський