Справа № 464/7191/23
пр.№ 2-о/464/199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.

з участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою

ОСОБА_3 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її чоловіка ОСОБА_6 , просить заборонити останньому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою : АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань менше ніж 500 м. до місця її проживання. Заяву обґрунтовує тим, що з 22 листопада 1996 року вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_6 . Вони разом проживають за адресою по АДРЕСА_1 . Заявник стверджує, що ОСОБА_6 протягом останніх 3 років чинить відносно неї домашнє насильство у формі фізичного, психологічного та економічного насильства. Психологічне насильство полягає у словесних образах, нецензурній лайці, принижені, погрозах фізичною розправою, залякувані. Насильство фізичного характеру полягає у тому, що ОСОБА_6 неодноразово застосовував фізичну силу відносно неї, штовхав, щипав, завдава стусанів та ляпасів, кусав, шмагав. Економічне насильство полягає в тому, що ОСОБА_6 умисно позбавляє її можливості користуватися житлом. Його дії носять тривалий та систематичний характер. З даного приводу, вона неодноразово зверталась у правоохоронні органи, у зв`язку з чим стосовно кривдника виносилися термінові заборонні приписи та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, з ним проводилися профілактично роз`яснювальні бесіди, виносилися офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства. Незважаючи на заходи адміністративного впливу та неодноразовий терміновий заборонний припис, чоловік своєї поведінки не змінює, регулярно порушував умови термінових заборонних приписів, через що спільне проживання з ним в одній квартирі є нестерпним, а тому змушена звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав.

Ухвалою судді від 20 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду і призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, покликаючись на викладені у заяві обставини. Додатково пояснила, що проживає у квартирі спільно з чоловіком. Окрім них, в даній квартирі проживає і її брат та мама. Вказала, що ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями. Протягом останніх трьох років і по теперішній час потерпає від домашнього насильства з боку чоловіка, яке не в змозі терпіти. По даних фактах неодноразово зверталась із заявами до правоохоронних органів щодо вжиття заходів до чоловіка, який вчиняє відносно неї та її близьких протиправні дії, однак усі спроби захистити свої права виявились безрезультатними. Вважає, що заборона ОСОБА_6 перебувати в місці спільного проживання разом із нею не буде порушенням прав кривдника, а лише тимчасовим захисним заходом. Просила заяву задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги заяви заперечив, проте в ході розгляду заяви погодився із застосуванням до нього вказаних обмежень.

Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, показання свідка ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 22 листопада 1996 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Личаківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис № 365, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як встановлено судом та підтверджено сторонами, на момент звернення до суду із цією заявою заявник та заінтересована особа проживають разом з матір`ю заявниці та її рідним братом по АДРЕСА_1 , яка перебуває у державній власності, основним квартиронаймачем якої є її матір ОСОБА_7 .

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч.2, 3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, як заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

В обґрунтування вимог заявник покликається на те, що її чоловік ОСОБА_6 з 2020 року постійно та систематично вчиняє відносно неї дії, пов`язані з словесними образами, погрозами, фізичним та екномічним насильством.

На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано наступні докази: термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_6 від 20 січня 2023 року, 11 лютого 2023 року, 03 вересня 2023 року, 16 квітня 2023 року з яких вбачається, що останній вчиняв психологічне насильство відносно дружини та тещі ОСОБА_7 ; постанови Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2021 року, 31 січня 2022 року, 03 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року, 20 лютого 2023 року,21 квітня 2023 року, 16 червня 2023 року, 04 жовтня 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.173 -2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_5 та тещі ОСОБА_7 домашнього насильства, а також за не виконання умов термінових заборонних приписів та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, факт систематичного насильства відносно заявника зі сторони ОСОБА_6 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , допитаної у судовому засіданні, яка ствердила, що є матір`ю заявниці. Проживає спільно із сторонами та з своїм сином у квартирі по АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_6 періодично зловживає алкогольними напоями, тривалий час вчиняє відносно доньки ОСОБА_5 , а також відносно неї та її сина домашнє насильство.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник зазнала зі сторони заінтересованої особи домашнього насильства у формі психологічного, фізичного та економічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявника у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Враховуючи викладене, з метою запобігання та протидії психологічному, фізичному та економічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника.

Приймаючи рішення в частині заборони ОСОБА_6 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме, у квартирі по АДРЕСА_1 , суд враховує наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 квітня 2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном ОСОБА_6 , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони останього мало систематичний та тривалий характер, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном.

Враховуючи, що заявником доведено необхідність застосування обмежувальних заходів строком на шість місяців, а заінтересованою особою не заперечувалося, суд, враховуючі конкретні обставини справи, зокрема, спільне проживання заявника та заінтересованої особи, вважає за доцільне визначити тимчасові обмеження останньому строком на шість місяців.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.294, 3501, 3502, 3505, 3506, 3508 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 задоволити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 , поклавши на нього на строк 6 місяців такі обов`язки:

?заборонити ОСОБА_8 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, за адресою: АДРЕСА_1 .

?заборонити ОСОБА_8 наближатися на відстань менше 500 м. до місця проживання постраждалої особи за адресою: АДРЕСА_1 .

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про

видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції №2 у Львівській області для взяття ОСОБА_4 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2023 року.

СУДДЯ БЕСПАЛЬОК О.А.