Справа № 199/7504/23
Провадження № 2-н/202/972/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 вересня 2023 року зазначену справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити за наступних підстав:

Згідно з частиною 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою ОСОБА_1 як споживачу постачається електрична енергія, плата за яку не була здійснена споживачем у встановлений строку, у зв`язку з чим нарахована заборгованість.

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно частини 8 статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина 16 статті 28 ЦПК України).

Отже, правила загальної підсудності застосовуються до всіх справ, за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Так, статтею 30 ЦПК України для окремих видів позовів встановлено виключну підсудність.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

За положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року по справі № 911/2390/18 вказала, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Зокрема Великою Палатою Верховного Суду відзначено, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно необов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України».

Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 також було викладено позицію, згідно з якою позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред?являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Аналіз наведених норм та судової практики свідчить, що заяви (позови) про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна мають пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Суд звертає увагу, що в даному випадку предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Правовідносини між сторонами стосуються постачання та споживання електричної енергії за точкою комерційного обліку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в Шевченківському (колишньому Бабушкінському) районі міста Дніпра.

В даному випадку боржниця хоча й має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 ), однак у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Отже, зазначена справа Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська не підсудна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Тобто подання заяви з порушенням правил підсудності є підставою для відмови у видачі судового наказу.

У свою чергу, норми частини 8 статті 165 ЦПК України щодо можливості передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю до іншого суду стосуються заяв, боржниками за якими є юридичної особи або фізичної особи-підприємці.

У вказаній заяві боржником зазначена фізична особа. Заява не містить даних про наявність у останньої статуту фізичної особи-підприємця.

Враховуючи вищевикладене, підстави для видачі судового наказу Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська відсутні та у видачі судового наказу необхідно відмовити.

При цьому ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вправі звернутися із заявою про видачу судового наказу до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за місцем знаходження нерухомого майна, до якого постачається та де безпосередньо споживається електрична енергія, за яку утворилася заборгованість.

Керуючись ст. ст. 30, 165 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити, що відповідно до статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в установленому порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко