Провадження №2/523/5816/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бережного О.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді від 17 жовтня 2023 року відкрите провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Разом із позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бережний О.В. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, яке оформлено на ім`я ОСОБА_2 :

- квартиру загальною площею 34.6 кв.м. (житлова 15,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, дата та час реєстрації 02.06.2015 о 10:22:38, державний реєстратор Гриб Максим Петрович Комінтернівське районне управління юстиції, Рішення про державну реєстрацію № 21727755 від 02.06.2015 р., свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видано 18.06.2015 року Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, Номер відомостей про речове право: 9870901.

- трикімнатну квартиру загальною площею 72,3 кв.м. (житлова 37,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, Номер об`єкта в РПВН: 18660591, дата та час реєстрації 04.04.2013 о 10:49:01, державний реєстратор Перчик Ірина Олександрівна Одеське міське управління юстиції, Рішення про державну реєстрацію № 1767094 від 18.04.2013 р., договір купівлі-продажу, серія та номер: 3697, виданий 24.12.2012, видавник: Пепеляшкова А .О. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, Номер відомостей про речове право: 710338;

- трикімнатну квартира загальною площею 61,9 кв.м. (житлова 36,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12461282, дата реєстрації 02.03.2010. підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, р. 1732, 14.12.2009, Фадеева Н.О. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник посилається на те, що позивач є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім спадкового майна, оформленого на ім`я спадкодавця, і на яке нотаріусом відповідачу видано свідоцтво про право власності, наявне майно набуте спадкодавцем у шлюбі з відповідачкою, яке оформлено на ім`я відповідачки, але яке за законом є спільною сумісною власністю подружжя, щодо спадкування якого виник спір. Позивач вважає, що має право на успадкування частини майна в розмірі 1/3 частки спадкодавця у спільному майні подружжя (яка становить 1/2), яке було набуте спадкодавцем у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 11.09.2009 року по 29.10.2021 року та оформлено на ім`я відповідачки, що власне і є предметом спору. Зважаючи на те, що майно, на визнання частки у праві власності у якому претендує позивач, оформлено на ім`я відповідачки ОСОБА_2 , і остання має вільну можливість його переоформлення з метою уникнення поділу, що істотно ускладенить та навіть унеможливить виконання рішення суду (у випадку ймовірного задоволення позову) або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір стосовно наступного майна: квартири загальною площею 34.6 кв.м. (житлова 15,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 ; трикімнатної квартири загальною площею 72,3 кв.м. (житлова 37,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 ; трикімнатної квартири загальною площею 61,9 кв.м. (житлова 36,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_3 .

Право власності на наведене майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухое майно, № інформаційної довідки 347374946, станом на 20.09.2023 року.

Листом від 20.09.2022 року приватний нотаріус Алєксєєва Олена Олексіївна повідомила позивачу спадкоємцю ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 подала заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке було придбано ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею в період перебування у зареєстрованому шлюбі, на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , та на транспортний засіб, марки FORD, модель EDGE, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Також роз`яснила, що ОСОБА_1 має право звернення до суду у випадку оспорювання майнових прав того з подружжя, що залишився живим, тобто ОСОБА_2 .

Відповідно, позивачем заявлені майнові позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, на частину майна, яке вона вважає спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як спадкоємцем перщої черги, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Суд виходить із того, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 15.09.2020 № 753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову. На думку суду, застосування заявленого заходу забезпечення позову сприятиме, зокрема, запобіганню невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, виключить можливість відчуження чи передачі спірного майна іншим особам на час розгляду справи, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

По даній справі суд виходить із того, що вищенаведене майно, яке є предметом спору, зареєстроване лише за відповідачем ОСОБА_2 .

Щодо обставин реальної загрози невиконання рішення, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Забезпечення позову у цьому спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому, арешт на майно, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності ОСОБА_2 . Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19.

Вирішуючи питання щодо співмірності та адекватності зазначених заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, та висновки Верховного Суду у постанові від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19.

Також, з матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову не вбачається, що застосуванням судом вищевказаних заходів забезпечення позову можуть бути порушені права та інтереси третіх осіб.

Суд вважає, що зазначений вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам, є співмірним предмету позову, не порушує прав відповідача, оскільки не позбавляє його права володіння та користування майном. До такого висновку суд дійшов із урахуванням правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19 лютого 2021 року по справі № 643/12369/19.

Одночасно суд зауважує на тому, що накладення арешту на все нерухоме майно, а не на 1/6 частину, щодо якої заявлено позовні вимоги, також не є порушенням принципу співмірності, оскільки частки в майні не виділені, відповідно накладення арешту на 1/6 частину майна є фактично неможливим, такі заходи забезпечення позову будуть невиконувані.

За викладених обставин, суд дійшов висновків, що забезпечення позову у даній справі, в наведений спосіб, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди як сторонам по справі, так і третім особам.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача та можливих третіх осіб. Невжиття таких заходів може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду, за винятком випадків, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України (постанова КЦС ВС від 30.05.2019 року, справа № 456/2438/17).

Інформація щодо наявності підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову предмету позову, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-154, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бережного О.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, шляхом накладення арешту на:

1) квартиру загальною площею 34.6 кв.м. (житлова 15,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, дата та час реєстрації 02.06.2015 о 10:22:38, державний реєстратор Гриб Максим Петрович Комінтернівське районне управління юстиції, Рішення про державну реєстрацію № 21727755 від 02.06.2015 р., свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видано 18.06.2015 року Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, Номер відомостей про речове право: 9870901, яка оформлена на ім`я ОСОБА_2 .

2) трикімнатну квартиру загальною площею 72,3 кв.м. (житлова 37,9 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, Номер об`єкта в РПВН: 18660591, дата та час реєстрації 04.04.2013 о 10:49:01, державний реєстратор Перчик Ірина Олександрівна Одеське міське управління юстиції, Рішення про державну реєстрацію № 1767094 від 18.04.2013 р., договір купівлі-продажу, серія та номер: 3697, виданий 24.12.2012, видавник: Пепеляшкова А .О. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, Номер відомостей про речове право: 710338, яка оформлена на ім`я ОСОБА_2 .

3) трикімнатну квартиру загальною площею 61,9 кв.м. (житлова 36,7 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12461282, дата реєстрації 02.03.2010. підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, р. 1732, 14.12.2009, Фадеева Н.О. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, яка оформлена на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Зазначена ухвала є підставою для внесення відомостей до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6).

Ухвала складена та підписана 17.10.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко