ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6620/23 Справа № 204/1049/23 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року

на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди 245 00,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він 20 вересня 2001 року був прийнятий на посаду машиніста підземних установок 2 розряду з повними робочим днем в шахті до ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійськ-Західна №1» змінено найменування на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 27 липня 2021 року його було звільнено. За час роботи на підприємстві відповідача позивач набув хронічних професійних захворювань. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійних захворювань форми П-4 від 20 травня 2022 року, затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико- динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдром. Пневмоконіоз (q/q; 2/1;рі), ЛН І-ІІ ст. (один-два) ст. П. 15 даного акту передбачає, що раніше у позивача не було хронічних захворювань. П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - пил, фізичне навантаження, робоча поза. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 30,2 - 55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 61,5-191,3 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 49,5 - 120,8 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; виробничий шум - фактична величина 82 - 96 дБА, при нормативному значенні 80 дБА; робоча поза в нахиленому положенні більше 30° 40-56% часу зміни при нормативному значенні до 25% зміни; перебування у вимушеній позі 74% часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування в незручній або фіксованій позі до 25%, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи до 60% часу зміни; нахили корпусу - фактичне значення 30 - 160 разів, при нормативному значенні 50- 100 разів. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 серпня 2022 року серії 12ААА № 119607 позивачу первинно безстроково встановлено 65% втрати працездатності за професійним захворюванням (а.с.1-5).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві - задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 220 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с.65-68).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління «Покровське» на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 3300,00 грн. (а.с.93).

Не погодившись із рішенням суду, ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та додаткове рішення, зменшивши розмір моральної шкоди та судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та висновки суду не відповідають встановленим обставинам. Вказували, що розмір відшкодування значно завищений у порівнянні з аналогічними справами. Зазначали, що розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості (а.с.а.с.72-74,95-98,105-106).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 з 20 вересня 2001 року по 27 липня 2021 року ОСОБА_1 працював у ПрАТ «ШУ «Покровське». Звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я, п.2 ст. 40 КЗпП (арк.с.8-10).

Відповідно до Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20 травня 2022 року, затвердженому 23 травня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Стороженко С.В. встановлено професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдром. Пневмоконіоз (q/q; 2/1;рі), ЛН І-ІІ ст. (один-два) ст. П. 15 даного акту передбачає, що раніше у позивача не було хронічних захворювань. П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - пил, фізичне навантаження, робоча поза. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 30,2 - 55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 61,5-191,3 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 49,5 - 120,8 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; виробничий шум - фактична величина 82 - 96 дБА, при нормативному значенні 80 дБА; робоча поза в нахиленому положенні більше 30° 40-56% часу зміни при нормативному значенні до 25% зміни; перебування у вимушеній позі 74% часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування в незручній або фіксованій позі до 25%, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи до 60% часу зміни; нахили корпусу - фактичне значення 30 - 160 разів, при нормативному значенні 50- 100 разів (арк.с.11-12).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як працівник, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, стражданнях, необхідності тривалого лікування, втраті 65% професійної працездатності, встановленні у зв`язку з професійним захворюванням третьої групи інвалідності, безстроково.

Однак колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до статті 4 Закону України Про охорону праці державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, §62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу первинно безтерміново встановлено 65% втрати працездатності за професійними захворюваннями та третю групу інвалідності, що підтверджується Довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 25 серпня 2022 року серії 12ААА № 119607. Врахувавши надані позивачем докази, колегія суддів доходить висновку, що позивачу дійсно була заподіяна моральна шкода, так як він постійно відчуває фізичний біль, зазнає порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію життя, внаслідок чого переносить постійні моральні страждання.

При визначені позивачу розміру компенсації моральної шкоди, спричиненої втратою здоров`я, в результаті професійних захворювань, суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що розмір відшкодування моральної шкоди не має призводити до збагачення, враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили з врахуванням того, що позивачу висновком МСЕК встановлено стійку втрату професійної працездатності у загальному розмірі 65% (за професійним захворюванням) та приймаючи до уваги, що позивач працював в шкідливих умовах праці, виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачу в рахунок відшкодування моральної шкоди 130 000,00 грн.

Вказана сума підлягає до стягнення без відрахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів оскільки, відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди завданої життю та здоров`ю за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку.

Отже, з 23 травня 2020 року відшкодування моральної шкоди на відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю не включаються до загальномісячного (річного) оподаткованого доходу платника податку.

Що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 180/377/20, від 21 червня 2022 року у справі №599/645/21.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ ШУ Покровське підлягає задоволенню частково, а рішення суду від 31 травня 2023 року та додаткове рішення від 28 липня 2023 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача ПрАТ ШУ Покровське на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 300,00 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання у розмірі 130 000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське () на користь держави судовий збір у розмірі 1 300,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: