Справа № 242/625/23
Провадження № 2/242/432/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Демченко О. О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко Олександр Олександрович, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про встановлення місця проживання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.11.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейні відносини між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Підставою розірвання шлюбу послугувало відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги у сторін. Після фактичного припинення шлюбних відносин діти залишились на утриманні позивача. За домовленістю позивач постійно піклується про дітей, бере участь у їх вихованні, та діти повністю знаходяться на утриманні позивача. З моменту роз`їзду з відповідачкою, вона не приділяє часу та уваги дітям, їй бракує часу щоб займатись дітьми, бо вона хоче налаштувати своє власне життя, діти не хочуть жити з матір`ю яка не приділяє їм уваги. Позивач повідомив, що проживає окремо з дітьми, має стабільний та високий заробіток, хоче дати дітям освіту і добробут, діти дуже хочуть жити з ним, їм подобається проводити час разом з позивачем. На думку позивача через те, що маючи в руках як засіб маніпуляції повне управління їх дітьми, відповідачка часто шантажує позивача тим, що в разі невиконання її забаганок стосовно її фінансового забезпечення, вона забере дітей та поїде до іншої країни. Позивач має реальні побоювання, що в нинішній ситуації яка склалась в країні відповідачка дійсно може реалізувати свій план без згоди позивача. На підставі зазначеного просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами та визначити місце проживання (в тому числі відібрати дитину у матері без позбавлення батьківських прав) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.05.2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2023 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко О. О., до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання малолітніх дітей, виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Роз`єднані матеріали справи про розірвання шлюбу передано до канцелярії суду для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Зобов`язано орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області надати суду висновок щодо вирішення питання про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу про встановлення місця проживання малолітніх дітей до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, про те, що відповідачка з квітня 2022 року мешкає окремо, поїхала 26.02.2022 року до Венгрії, діти виявили бажання проживати разом з батьком та відповідачка привезла дітей на адресу позивача в листопаді 2022 року, зазначив, що він з 14.02.2022 року проходить службу на яку він пішов добровільно, на теперішній час діти мешкають з позивачем та з його батьками, він їздить на роботу та кожний день приїжджає додому, з ранку їде до військової частини та кожний день залишається вдома, коли відсутній вдома діти залишаються з його батьками, коли було тепло діти ходили до дідуся з бабусею, а зараз вони приходять до дому за його адресою, зазначив, що спору між позивачем та відповідачем стосовно місця проживання дітей відсутня, рішення потрібно для того, що у разі дислокації військової частини його не відправили до іншої місцевості, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача Демченко О. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що проживання дітей з батьком буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дітей, позивачем ОСОБА_1 створені належні умови для виховання та проживання своїх дітей та просив задовольнити у повному обсязі та визначити місце проживання дітей разом з батьком.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала пояснення відповідно до яких зазначила, що на даний час дійсно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та повністю знаходяться на утриманні батька ОСОБА_1 .. На даний час більше ніж рік між сторонами виникають конфлікти, вони не знаходять порозуміння та проживають окремо. На даний час вона намагається влаштувати своє життя, у зв`язку з чим відповідач не приділяє дітям увагу, на даний час не працює та не має можливості забезпечити дітей, надати освіту, та приділити їм достатнього часу не має можливості. Крім того зазначила, що вона не знає як новий чоловік буде відноситись до дітей, та як це відобразиться на дітях. Також зазначила, що на даний час збирається виїхати за межі України щоб влаштувати своє життя та можливо влаштуватися на роботу де проживати дітям з відповідачем не має. На підставі зазначеного не заперечує проти задоволення позову. Також надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву відповідно до якої зазначено, що згідно до заяви ОСОБА_3 від 15.06.2023 року, наданої службі у справах дітей Новогродівської міської ради діти за спільною згодою батьків на даний час проживають з батьком та перебувають на його утриманні, спір між батьками щодо визначення місця проживання дітей відсутній. Таким чином, у зв`язку з відсутністю спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, відсутні й підстави для розгляду питання щодо визначення місця проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на комісії з питань захисту прав дітей та складання відповідного висновку органу опіки та піклування. Також просили розглядати справу за відсутності Органу опіки та піклування Новогродівської міської ради.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сином, зазначив, що діти мешкають разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 , відповідач не проживає за вказаною адресою та не проживає разом з дітьми, коли ОСОБА_1 перебуває на службі за дітьми наглядає він зі своєю дружиною, ОСОБА_1 проходить військову службу та майже кожного дня повертається додому.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи та свідка, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про шлюб виданого 07.11.2009 року виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 07.11.2009 року у виконкомі Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 28. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.08.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 13 червня 2023 року по справі № 242/843/23 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07.11.2009 року виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №28.

Згідно до листа Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 19.06.2023 року №00-53/475-01-1 зазначено, що згідно до заяви ОСОБА_3 від 15.06.2023, наданої службі у справах дітей Новогродівської міської ради, діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за спільною згодою батьків на даний час проживають х батьком - ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні. Спір між батьками щодо визначення місця проживання дітей відсутній. Таким чином, у зв`язку з відсутністю спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей, відсутні й підстави для розгляду питання щодо визначення місця проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на комісії з питань захисту прав дітей та складання відповідного висновку органу опіки та піклування.

У відповідності до довідки військової частини НОМЕР_3 від 07.11.2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до характеристики Навчально-виховного комплексу «Михайлівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - закладу дошкільної освіти» Новогродівської міської ради Донецької області від 09.10.2023 року №56, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 8 класу, навчається у Михайлівському НВК з першого класу, зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна учениця, володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, навчається в повну міру своїх сил, добре запам`ятовує учбовий матеріал, на уроках завжди уважна, виконує домашні завдання, допомагає товаришам, має добрий загальний розвиток, багато читає. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо, користується повагою серед викладачів, має авторитет серед товаришів, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню доньки, швидко та легко знаходить загальну мову в родині, приходять до єдиної думки, не допускають суперечок у принципових питаннях, ОСОБА_1 легко йде на заклик школи допомогти у вихованні дітей, у проведенні екскурсій, батько не допускає розбіжності слова та справи і цього вимагає від своєї доньки, взаємне розуміння й любов характеризують гарну атмосферу в родині.

У відповідності до характеристики Навчально-виховного комплексу «Михайлівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - закладу дошкільної освіти» Новогродівської міської ради Донецької області від 09.10.2023 року №55, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці 4 класу, відповідно до якої ОСОБА_5 навчається в НВК з першого класу, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, має довільну змішану пам`ять, гарно запам`ятовує навчальний матеріал, має добрий загальний розвиток, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, дбайливо, ОСОБА_5 весела, товариська, стримана, дисциплінована, самостійна, не піддається чужому впливу, користується повагою серед однокласників, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, любить займатися спортом, малювати. Вихованням дівчинки займається батько, ОСОБА_1 стежить за успішністю ОСОБА_5 , за побутовими умовами, харчуванням, одягом, активно цікавиться життям доньки в школі, допомагає їй з заняттями, виконує функцію моральної підтримки, допомагає ОСОБА_5 досягати успіху. ОСОБА_1 вміє знаходити компромісні рішення і вчить цьому доньку, дитині емоційно комфортно перебувати з татом, який подає приклад, проявляючи загальнолюдські цінності. ОСОБА_1 систематично відвідує батьківські збори, надає допомогу класному керівнику.

Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людина і основоположних свобод» передбачено, що кожна, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування та свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

У випадку наявності спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, такий спір може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ст. 161 СК України). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як було встановлено у даному судовому засіданні, діти на даний час проживають в будинку батька, а мати проти цього не заперечує, тобто спір між батьками в цій частині відсутній.

Позивачем не надано доказів оцінки середовища проживання дітей, висновку Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, не доведено яку роль у житті дитини відіграє мати та чи не буде відокремлення дітей від неї суперечити інтересам дитини. При цьому тривалість часу, проведеного з матір`ю, може стати важливим чинником при визначенні інтересів цієї дитини, про що 11.07.2017 ЄСПЛ зауважив у рішенні у справі «М.С. проти України».

Стосовно показань свідка ОСОБА_6 суд зазначає, що він є батьком позивача, тобто є заінтересованою особою у справі, а також не вказує фактичного знаходження батька разом із дітьми, крім того свідок не надав пояснень стосовно того, що позивач, переважну більшість часу знаходиться вдома та здійснює догляд за дітьми, тому суд не приймає до уваги показання свідка.

Стосовно доводів позивача щодо підстави визначення місця проживання дітей разом з батьком, яка обумовлена залишенням на території проживання дітей у разі дислокації військової частин, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів того, що це є перешкодою для визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Разом з тим, суд констатує увагу на тому, що позивач на даний час перебуває у складі Збройних Сил України, що унеможливлює фактичне виконання ним своїх обов`язків у випадку задоволення судом вказаного позову.

На підставі вищевикладеного враховуючи те, що позивачем не надано доказів оцінки середовища проживання дітей, відсутній висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, інших осіб, а також враховуючи, що спір між батьками відсутній та враховуючи те, що позивач на даний час перебуває у складі Збройних Сил України, що фактично унеможливлює фактичне виконання ним своїх обов`язків, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відтік, оскільки суд у позові відмовив у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 95, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демченко Олександр Олександрович, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про встановлення місця проживання малолітніх дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Демченко Олександр Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5510 видане 13.06.2019 року Радою адвокатів Донецької області, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, м. Новогродівка, вул. Кошового О., буд. 46, .

Повний текст рішення складено до 18 жовтня 2023 року.

Суддя Н. О. Хацько