ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2423/19 Провадження 6/636/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Ананьєва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві подання головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галецької Тетяни Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галецької Т.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 636/2423/19, виданим 18.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чугуївської міської ради Харківської області безпідставно збережених коштів у суму 171187,70 грн.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні в Чугуївському ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 61647914 з виконання виконавчого листа, виданого Чугуївським міським судом Харківської області у справі № 636/2423/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чугуївської міської ради Харківської області безпідставно збережених коштів у сумі 171187,70 грн.

Як зазначено в поданні, 26.03.2020 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації.

На даний час боржник рішення суду не виконав, декларацію не надав, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснив.

В ході виконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем проведено виконавчі дії, спрямовані на виявлення майна боржника, але доказів оплати суми боргу останній виконавцю не надав.

В зв`язку із викладеним, державний виконавець вважала, що оскільки боржник фактично ухиляється від виконання рішення суду, подання підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Чугуївському ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 61647914 з виконання виконавчого листа, виданого Чугуївським міським судом Харківської області у справі № 636/2423/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чугуївської міської ради Харківської області безпідставно збережених коштів у сумі 171187,70 грн.

Постановами державного виконавця від 26.03.2020 відкрито виконавче провадження, накладено арешт на кошти боржника та все майно, що належить боржнику.

Разом з тим, під час судового розгляду не встановлено, що копії таких постанов отримані боржником, як і не встановлено судом обставин, які б свідчили, що боржник свідомо не виконує відповідне зобов`язання, ухиляється від його виконання.

До подання державним виконавцем не надано жодного доказу, що боржнику взагалі відомо про наявне щодо нього виконавче провадження.

Разом з тим, суд зауважує, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Разом із тим, судом враховується, що в силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не надано належних доказів, які б беззаперечно свідчили про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду. Зокрема, виконавець, відповідно Закону України «Про виконавче провадження», має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Крім того, виконавцем не надано доказів, які б свідчили про намір боржника виїхати за кордон, про отримання ним паспорту громадянина України для виїзду закордон, не зазначено повну інформацію про особу, а саме паспортні дані, що, в разі задоволення подання, унеможливлює виконання ухвали суду.

Крім того, з подання вбачається, що боржнику на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 та комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_2 , однак будь-які підтвердження цього матеріали подання не містять.

Державним виконавцем в даному випадку не доведено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язання.

Державний виконавець, що звернувся до суду із поданням, будучи обізнаним про встановлений статтею 441 ЦПК України порядок розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, зокрема щодо негайного розгляду такого подання судом за участі державного (приватного) виконавця, на судовий розгляд подання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання головного державного виконавця Галецької Т.М. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галецької Тетяни Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.А. Оболєнська