Справа № 129/2652/23
Провадження по справі № 2/129/905/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

головуючого судді Капуша І.С..

розглянувши за відсутності сторін та їх представників в м. Гайсині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023р. до суду подано позов, у якому позивач просить встановити факт, що свідоцтво на право на спадщину від 21.08.1974р., видане Гайсинською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3045, на ім`я « ОСОБА_3 », належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області, ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві на право на спадщину зазначено « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про смерть прізвище зазначено « ОСОБА_6 », зазначені обставини перешкоджають позивачу реалізувати право на спадщину, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено; крім того позивач просить суд визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 22% з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом; свої вимоги мотивує тим, що внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входитьнезавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 22% з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право на спадщину від 21.08.1974р., яке видано Гайсинською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3045; також просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0,0551 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Рішення 2 сесії 21 скликання Гайсинської міської Ради від 19.11.1997р.; позивач є спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , спадщину вона вчасно прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак 31.08.2020р. приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки реєстрація права власності в передбаченому законом порядку на спадкове майно спадкодавцем не проведена та у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в документі , що посвідчує право власності на нерухоме майно та у свідоцтва про смерть, а тому вона не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність позивача, вимоги задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області та ОСОБА_3 , на ім`я якого видано свідоцтво на право на спадщину від 21.08.1974р., Гайсинською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3045, є однією і тією ж особою, якій належав даний правовстановлюючий документ; внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 22 % з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав йому на підставі свідоцтва на право на спадщину від 21.08.1974р. та право на земельну ділянку, площею 0,0551 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Рішення 2 сесії 21 скликання Гайсинської міської Ради від 19.11.1997р.; ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , спадщину вона вчасно прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак 31.08.2020р. приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки реєстрація права власності в передбаченому законом порядку на спадкове майно спадкодавцем не проведена та у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в документі , що посвідчує право власності на нерухоме майно та у свідоцтві про смерть, у зв`язку із чим вона не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то позивачу як спадкоємцю за законом даний факт та право на спадкове майно необхідно визнати рішенням суду.

Спірні правовідносини регламентуються такими нормами права.

- п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються в з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

- ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

- ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається відповідно до встановленого законом порядку;

- ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті;

- ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини;

- згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину;

- відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном;

- п.9) ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно;

- ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту може бути, визнання права;

- ч.5 ст.11 ЦК України за змістом якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду;

- ч.1 ст. 4 ЦПК України відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;

- ст. 5 ЦПК України відповідно до здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону;

- ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України, згідно з якою держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів;

- ст.1217 ЦК України, відповідно до якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом;

- ч.1 ст. 1225 ЦК України, згідно із якою право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення;

- ч.1 ст.1269 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини;

- ст. 116 ЗК України, відповідно до якої набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування;

- ст. 121 ЗК України, відповідно до якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності;

- ст. 125 ЗК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав;

- п. г) ч.1 ст. 121 Земельного Кодексу України, відповідно до якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

- ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України, відповідно до якої у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті;

- ст. 126 Земельного Кодексу України, відповідно до якої право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України згідно із якою громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод;

- роз`ясненнями п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно із яким якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку;

- на підставі абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення цієї обставини, то даний факт необхідно встановити рішенням суду; крім того, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на спадкове майно право після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , однак не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовільнити.

На підставі викладеного та керуючись вимогамистатей81,259,263-265,268,354, 355ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво на право на спадщину від 21.08.1974 року, яке видано Гайсинською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 3045, на ім`я « ОСОБА_3 », належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області, ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 22% з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області, чоловіка ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гайсин Вінницької області, чоловіка ОСОБА_4 , право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0,0551 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Рішення 2 сесії 21 скликання Гайсинської міської Ради від 19.11.1997 року та одержання на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа на зазначену земельну ділянку.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: