Номер провадження 2/754/4523/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2012 року по 13.04.2023 року. У період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між сторонами після припинення шлюбних стосунків був погоджений розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 3000, 00 грн., але відповідач вказані кошти сплачує нерегулярно. 30.12.2021 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей. На даний час у позивачки відсутній належним чином завірений судовий наказ, отримати його вона не має можливості, оскільки територія Новотроїцького району Херсонської області наразі є окупованою. Відповідно і пред`явити судовий наказ до виконання позивачка не має можливості. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу надання матеріальної допомоги на утримання дітей, але відповідач зазначає, що буде сплачувати аліменти лише на підставі судового рішення у примусовому порядку. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з 1/3 частини від усіх видів заробітку на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі по 5000, 00 грн. щомісячно на кожну дитину.

10.08.2023 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позов, в якому представник вказує про те, що відповідач приймає участь в утриманні дітей. Окрім сплати аліментів на утримання дітей, відповідач також приймає участь у придбанні необхідних речей. Також у відзиві зазначено, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, але частково.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що через неможливість отримати належним чином завірену копію судового наказу і пред`явити його до виконання, відповідач не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, але не у тому розмірі, який просить позивачка.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2012 року по 13.04.2023 року включно.

У період перебування у шлюбі у сторін по справі народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

30.12.2021 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей.

На даний час у позивачки відсутній належним чином завірений судовий наказ, отримати його вона не має можливості, оскільки територія Новотроїцького району Херсонської області наразі є окупованою. Відповідно і пред`явити судовий наказ до виконання позивачка не має можливості.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу надання матеріальної допомоги на утримання дітей, але відповідач зазначає, що буде сплачувати аліменти лише на підставі судового рішення у примусовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3---2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 1, 2 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений у розмірі 2218, 00 грн.

На підставі вище викладеного, виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та визначити його у твердій грошовій сумі у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дітей, у тому числі з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на 2023 рік.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 180-183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених судовим наказом судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30.12.2021 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити його у твердій грошовій сумі у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 20 жовтня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська