У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2023 Справа №607/11163/22

Провадження №2-п/607/43/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

у присутності учасників справи:

представника відповідача адвоката Покотило Ю.В.

представника позивача адвоката Матус Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Юрія Володимировича про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Ю.В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг. Крім цього, просив поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача зазначив, що заочним рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, які надавались до квартири АДРЕСА_1 , загальною площею, 121,0 кв.м. за період з 21.04.2020 по 15.08.2022 у розмірі 49 255,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 960,49 грн, а також три проценти річних у розмірі 2325,12 грн та 992,40 грн судового збору. Копію вказаного рішення суду отримано представником відповідача 25.08.2023. Представник вказує, що про розгляд Тернопільським міськрайонним судом справи №607/11163/22 відповідач повідомлена не була, будь-яких судових повісток чи викликів не отримувала, оскільки знаходилась за кордоном, де перебуває і на даний час. Вказані обставини призвели до неподання відповідачем відзиву на позов, а також доказів на підтвердження її заперечень. При цьому позивачу було достеменно відомо про адресу дійсного місця проживання відповідачки за кордоном, оскільки останній доводив цей факт у справі №607/1881/21. Разом з тим, з вказаним заочним рішенням ОСОБА_1 не погоджується, оскільки претензії позивача про сплату половини комунальних послуг ОСОБА_1 не отримувала і не могла отримувати, оскільки, з липня 2022 року перебуває за кордоном, про що було достеменно відомо позивачу як на момент надіслання цієї претензії, так і на момент звернення до суду з позовом. Також, позивач не повідомив суду ряд обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення даного спору. Так, зокрема, згідно п. 7 мирової угоди, затвердженої ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2020 у справі № 607/2776/19, яка є виконавчим документом, ОСОБА_3 зобов`язувався у 10-денний строк з дня набрання чинності ухвалою про затвердження даної мирової угоди, оплатити всю заборгованість за утримання квартири АДРЕСА_2 (в тому числі за споживання газу, електроенергії, водопостачання та водовідведення) на рахунки відповідних обслуговуючих організацій, за весь період до дати набрання чинності ухвалою про затвердження даної мирової угоди. Водночас, як вбачається з рішення суду, позивах пред`явив вимоги про стягнення цих сум заборгованості перед комунальними, які згідно судового рішення, яке набрало законної сили, він був зобов`язаний сплатити самостійно. Крім того, як вбачається із листів ТОВ «Тернопільелектропостач», КП «Тернопільводоканал» та ДП «Газпостач», та додатків до них, квартира АДРЕСА_1 , обладнана приладами обліку електроенергії, газу та води, натомість ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживала до 14 вересня 2020 року. Таким чином, стягнення в рахунок відшкодування витрат по сплаті комунальних послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення газопостачання та розподілу газу, було можливим лише за період до 14 вересня 2020 року, оскільки після цієї дали вказаними комунальними послугами (об?єм надання яких можна обчислити) користувався лише позивач. На підставі наведеного, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.09.2023 прийняти до розгляду заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення та призначено судове засіданні з її розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Покотило Ю.В. заяву про перегляд заочного рішення суду підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав у ній викладених. Додатково зазначив, що рекомендоване повідомлення про особисте отримання поштового відправлення, а саме, рішення у справі № 607/11163/22, не є належним підтвердженням того, що вказане рішення суду від 14.02.2023 отримала саме ОСОБА_1 , оскільки остання з вересня 2020 року не проживає за адресою АДРЕСА_3 та з липня 2022 року знаходиться за межами України, що встановлено постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 у справі №607/1881/21, а відтак остання не могла 27.03.2023 отримати поштове відправлення з рішенням суду за адресою АДРЕСА_3 . При цьому рішення суду від 14.02.2023 отримано ним 25.08.2023 безпосередньо у канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Матус Т.А. в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вважає, що відповідачем пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, як з моменту отримання нею рішення суду особисто 27.03.2023 так із моменту отримання рішення її представником 25.08.2023, поважність пропуску строку недоведена, а обставини на які посилається відповідач не відповідають дійсності оскільки рішенням суду стягнуто заборгованість за комунальними послугами, за період, який не охоплюється періодом, який зазначений в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2020 у справі № 607/2776/19.

При вирішенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Покотило Ю.В. про перегляд заочного рішення, суд приймає до уваги наступне:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 у справі №607/11163/22, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, які надавались до квартири АДРЕСА_1 , загальною площею, 121,0 кв.м. за період з 21.04.2020 по 15.08.2022 у розмірі 49 255 грн 80 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 960 грн 49 коп., а також три проценти річних у розмірі 2325 грн 12 коп., а також 992 грн 40 коп. судового збору.

На виконання вказаного рішення 29.03.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/11163/22.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається, з матеріалів справи копію заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 відповідач ОСОБА_1 отримала 27.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про особисте отримання поштового відправлення, а саме, копії рішення у справі № 607/11163/22.

Отже, за приписами частини першої статті 284 ЦПК України останнім днем 20-денного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, є 17.04.2023 (з урахуванням того, що 16.04.2023 був вихідним днем).

Натомість заяву про перегляд заочного рішення представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Покотило Ю.В. подав через канцелярію суду 29.09.2023, тобто поза межами 20-денного строку встановленого ст. 284 ЦПК України.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача вказує, що рекомендоване повідомлення про особисте вручення поштового відправлення, а саме, рішення у справі № 607/11163/22, не є належним підтвердженням того, що вказане рішення суду від 14.02.2023 отримала саме ОСОБА_1 , оскільки остання з вересня 2020 року не проживає за адресою АДРЕСА_3 та з липня 2022 року знаходиться за межами України, що встановлено постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 у справі №607/1881/21, а відтак остання не могла 27.03.2023 отримати поштове відправлення з рішенням суду за адресою АДРЕСА_3 . При цьому рішення суду від 14.02.2023 отримано ним 25.08.2023 безпосередньо у канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Щодо таких доводів представника відповідача суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду, належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду із заявою у визначений законом строк.

Наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 2-971/10, провадження № 61-20ск22.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 121 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 305863297 від 26.07.2022.

Відтак враховуючи те, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , у суду відсутні обґрунтовані підстави ставити під сумнів наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про особисте отримання ОСОБА_1 27.03.2023 поштового відправлення з рішенням суду у справі №607/11163/22 та вважати, що остання не могла 27.03.2023 отримати поштове відправлення з рішенням суду від 14.08.2023, яке надіслане за адресою АДРЕСА_3 , так як ОСОБА_1 будучи співвласником, не позбавлена можливості відвідувати належну їй квартиру в будь який час. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Щодо доводів захисника що ОСОБА_1 з липня 2022 року перебуває за межами України та з того часу на територію України не поверталась, то суд їх до уваги не бере, оскільки такі не підтвердженні жодними доказами.

Водночас суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на постанову Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 у справі № 607/1881/21, як на доказ перебування ОСОБА_1 за межами України, оскільки як вбачається із змісту вказаної постанови, такі обставини встановлені з інформації Тернопільського районного управління поліції від 21.07.2022 № 3149.

Проте суд зауважує, що з 21.07.2022 по 27.03.2023 пройшов досить тривалий проміжок часу, і доказів того, що ОСОБА_1 перебуває за межами України по даний час та починаючи з 21.07.2022 жодного разу не поверталась на територію України суду не подано.

Таким чином суд вважає, що представником відповідача не доведено, що 27.03.2023 ОСОБА_1 перебувала за межами України та не могла отримати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, яке надсилалось за адресою АДРЕСА_3 .

Натомість факт отримання ОСОБА_1 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 підтверджується рекомендованим повідомленням про особисте отримання ОСОБА_1 27.03.2023 поштового відправлення з рішенням у справі № 607/11163/22, яке жодним чином не спростовано стороною відповідача.

До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений ст. 284 ЦПК України 20-денний строк, починаючи з 27.03.2023, тобто з моменту отримання повного заочного рішення суду. Не подано таких доказів представником відповідача і в судовому засіданні.

З приводу посилань представника відповідача на те, що копію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 отримано ним 25.08.2023 безпосередньо у канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, то суд зауважує, що враховуючи дату отримання представником відповідача рішення суду від 14.02.2023, а саме 25.08.2023 та приписи частини першої статті 284 ЦПК України останнім днем 20-денного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, є 14.09.2023, проте з заявою про перегляд заочного рішення представник відповідача адвокат Покотило Ю.В. звернувся через канцелярію суду 19.09.2023. При цьому поважність причин пропуску строку представник відповідача не зазначає та не обґрунтовує жодними доказами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що поважність причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023, не доведена, доказів на підтвердження неможливості подачі заяви про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк не надано, а тому приходить до висновку, що підстави зазначені представником відповідача є неповажними, а відтак строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення за вказаних представником відповідача підстав поновленню не підлягає.

Щодо ухвалення рішення за результатами розгляду заяви, то суд зазначає наступне.

Так, Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» Цивільного процесуального кодексу України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цю норму треба розуміти як таку, що стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України.

Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16.

Враховуючи зазначені правові висновки та норми процесуального права, з`ясовуючи обставини справи та наявні у ній матеріали, суд вважає неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, а тому заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Ю.В. про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 287, 288, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Покотило Юрія Володимировича про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.10.2023.

Головуючий суддяН. Р. Кунець