Номер провадження: 22-ц/813/7070/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
09.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.
учасники справи:
позивач за первісним позовом ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 ,
на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 10 липня 2023 року,
за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування якого зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 25.05.2012 року. За час шлюбу придбане майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу майна виникла необхідність звернення до суду з відповідним позовом.
Позивач просила суд здійснити поділ майна шляхом визначення за ОСОБА_1 права власності частки на нерухоме майно, а саме: машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею 18,4 кв.м, нежитлового приміщення, загальною площе 7,2 кв.м та на рухоме майно, а саме: комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка CLAAS LEXION 480, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка СА LEXION 460, 2003 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марка CLAAS LEXION 580, 2005 року випуску, спеціалізований напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_6 , марка KOGEL, модель SN 24 в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, або стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину від вартості спільного майна подружжя в сумі 4266617,50 грн, в якості грошової компенсації шляхом попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна, в обґрунтування якого зазначив, що до реєстрації шлюбу, проте за час спільного проживання сторонами куплена, зокрема квартира, право власності на яку оформлено за ОСОБА_1
ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 15.11.2010 року по 25.05.2012 року; визнати недійсним договір дарування квартири укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Левіною Катериною Миколаївно зареєстрований за № 6-90; припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_1 визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 - право власності на іншу 1/2 частину квартири.
У червні 2023 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення доказів шляхом огляду їх місцезнаходження, в обґрунтування якої зазначив, що з метою спростування показів свідка в частині зображення на фотокартках, досліджених оцінювачем та експертом, не спірної квартири, та, відповідно, підтвердження правильності звіту про оцінку і висновку експерта в частині відображення стану саме спірної квартири, вважає, що наявні підстави для огляду квартири за її місцезнаходженням зі здійсненням фотографування та відеофіксації.
У вказаній заяві ОСОБА_2 просив здійснити огляд квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зі складанням протоколу огляду, здійсненням фотографування та відеозапису приміщень у квартирі; зобов`язати ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису.
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 03 липня 2023 року задовольнив заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів. Зобов`язав ОСОБА_4 , як власника квартири, та ОСОБА_1 , як особу яка фактично проживає у квартирі, надати до огляду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири, їх фотографування та відеозапису. Зобов`язав провести огляд квартири АДРЕСА_1 для здійснення перевірки зовнішнього вигляду та стану приміщень квартири із застосуванням фото, відео фіксації та складанням детального протоколу, за участю сторін або їх представників.
У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про внесення виправлень в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року, в обґрунтування якої зазначив, що в резолютивній частині вказаної ухвали не зазначено статусу сторін, а також строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року скасувати, постановити окрему ухвалу, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ухвала про огляд доказів не є виконавчим документом, повинна виконуватись судом та не підлягає примусовому виконанню у порядку встановленому для виконання судових рішень.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.07.2023 року роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзивів не надходило.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).
ОСОБА_2 , представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 та представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_2 отримав 20.07.2023 року та 25.07.2023 року відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Копію апеляційної скарги та ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_4 отримала 01.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 , не надходило.
Копію ухвали про відкриття провадження представник ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 отримав 25.07.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
В судове засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
ОСОБА_2 повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, також судову повістку отримав в особистому кабінеті 18.09.2023 року.
Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
ОСОБА_1 повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні приймав участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
ОСОБА_4 судову повістку отримала 26.09.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за первісним позовом, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала від 03.07.2023 року містить зазначення в резолютивній частині статусу сторін «позивач» та «відповідач», а також не зазначення строку пред`явлення її до виконання впливає на можливість реалізації судового рішення, оскільки згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» невідповідність виконавчого документу вимогам, передбачених цією статтею, є підставою для повернення його стягувачу без виконання тому вбачав законні підстави для виправлення описки.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи (п. 3) строк пред`явлення рішення до виконання (п. 7).
Положеннями частини одинадцятої статті 118 ЦПК України визначено, що ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Отже, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року не є виконавчим документом, виходячи з положень ч. 11 ст. 118 ЦПК України, отже на неї не поширюються вимоги встановлені положеннями ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Тому виправлення описки в ухвалі від 03.07.2023 року, шляхом зазначення статусу учасників відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та зазначення строку пред`явлення виконавчого документа ухвали до виконання не відповідає вимогам законодавства, оскільки не є опискою в розумінні положень ст. 269 ЦПК України та вимог до обов`язкового зазначення в ухвалі про забезпечення доказів шляхом їх огляду відомостей визначених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» цивільним процесуальним законодавством не встановлено.
Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року скасована.
Враховуючи те, що метою постановлення ухвали про виправлення описки є усунення неточностей, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , підлягає задоволенню, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року скасуванню, з огляду на те що останньою внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року, яка скасована постановою Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року.
Згідно зі статтею 385 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановленихстаттею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.
Суд апеляційної інстанції не встановив таких порушень законодавства, які давали б підстави для постановлення окремої ухвали у цій справі, у зв`язку з чим, представника задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2023 року відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький