Справа № 489/799/23
Номер провадження 2/489/893/23
24 жовтня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа - виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони не перебуваючи у шлюбі проживали однією сім`єю з 2020 року і в них народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, яку покинула у лютому 2021 року. З того часу відповідач не цікавиться дитиною, не приймає жодної участі у її вихованні. Дійсне місце проживання ОСОБА_3 не відоме. Крім того, останню вже позбавляли батьківських прав щодо її дитини від іншого шлюбу. Позивач самостійно доглядає та утримує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, представник позивача просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач та його представник позивача просили задовольнити позов, проти заочного розгляду не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзив до суду не подав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
З копії Декларації №0001-А726-К2А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 28.07.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» та обрав лікаря, який надає первинну медичну допомогу для ОСОБА_4 .
Відповідно до Висновку від 05.09.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписаного заступником міського голови А. Петровим, дитина проживає разом з батьком в будинку АДРЕСА_1 , однією родиною з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочкою колишньої співмешканки, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свекрухою колишньої співмешканки. 15.06.2022 ОСОБА_3 заочним рішенням Новоодеського районного суду у справі №482/1100/21 позбавлена батьківських прав у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спеціалістами служби у справах дітей Новоодеської міської ради 21.06.2023 обстежено умови проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання, повного та всебічного розвитку, дівчинка доглянута, гарно одягнена, активна та кмітлива. З лютого 2021 року ОСОБА_3 покинула на співмешканця дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не цікавиться долею дитини. Мати не зареєструвала дитину за адресою власної реєстрації. ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, її місцезнаходження не відоме. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, яке відбулося 28.08.2023, питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримано членами комісії (протокол засідання №23). Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитана в судовому засіданні, як свідок, ОСОБА_6 пояснила, що відповідач з травня 2021 року не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з дитиною.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 21/3378/15-ц від 25.04.2018 зазначено, що системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022)
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не надає коштів на утримання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки. ОСОБА_3 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_4 , самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.
Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Вирішення судом вимоги про стягнення аліментів не є порушенням норм процесуального права, оскільки суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 366/2047/18 від 13.07.2022).
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2023 становить 2272 грн.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 зобов`язана утримувати дитину і після позбавлення батьківських прав не звільняється від такого обов`язку, а також повинна створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя дитини нарівні з позивачем, враховуючи інші передбачені законом обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., що понесені позивачем при зверненні до суду з позовною вимогою про позбавлення батьківських прав. Крім того, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.10.2023.

Суддя В. В. Кокорєв