ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16087/23

Провадження № 22-ц/4820/1862/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2023 року, суддя Стефанишин С.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна», про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», (далі Страховик), про стягнення страхового відшкодування у розмірі 37262,90 грн. та витрат на отримання висновку експерта в розмірі 2600 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що Страховиком згідно з умовами договору страхування від 01.09.2022 року №АР/3085585, забезпечено відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок експлуатації транспортного засобу «SCANIA R380», д.н.з. НОМЕР_1 .

23.02.2023 року, водій ОСОБА_2 , керуючи вищевказаним транспортним засобом по вул. Трудова, 9/1, в м. Хмельницькому, в порушення вимог п.п. 2.3(6), 10.3 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю позивача «Mercedes Benz С200», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2023 року у справі №686/6176/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

24.02.2023 року ним було подано повідомлення про настання страхового випадку і заяву про страхове відшкодування до Страховика.

15.03.2023 року експерт провів огляд пошкодженого автомобіля, за результатами якого склав протокол огляду транспортного засобу, а 21.03.2023 року цей же експерт-оцінювач надав висновок №31/23 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, визначена у 98362,68 грн. Вартість проведення транспортно-товарознавчого дослідження склала 2600 грн.

29.03.2023 року представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено розрахунок страхового відшкодування №9, відповідно до якого в результаті страхової події йому було заподіяно шкоди, розмір якої визначено у 61099,78 грн., яка була перерахована Страховиком 12.04.2023 року на його рахунок.

Вважаючи, що вказаний розмір страхового відшкодування є заниженим, йому не було відшкодовано вартість проведеного автотоварознавчого дослідження, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення недоотриманих коштів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.08.2023 року позов задоволено. Стягнуто з ТзДВ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 залишок невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 37262,90 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 2600 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив із вартості матеріального збитку, заподіяного позивачу, визначеної висновком експерта №31/23 від 21.03.2023 року.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Євроінс Україна» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування скарги апелянт послався на незаконність і необґрунтованість судового рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Суд поклав в основу рішення висновок експерта №31/23 від 21.03.2023 року, який є недопустимим доказом, оскільки при його складанні експертом не зазначено, що він повідомлений про кримінальну відповідальність, крім того, розмір матеріального збитку у даному висновку визначено не на дату вчинення ДТП.

Покладення на Страховика обов`язку відшкодовувати витрати на експертне дослідження в розмірі 2600 грн. є безпідставним, оскільки Страховиком своєчасно проведено огляд пошкодженого транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що не зазначення в складеному висновку експерта Бурдаша С.П. №31/23 від 21.03.2023 року застереження щодо попередження його про кримінальну відповідальність саме по собі не може слугувати підставою для відхилення даного висновку як доказу. Експерт ОСОБА_3 є компетентним судовим експертом та у відповідача не виникло заперечень щодо змісту відповідного товарознавчого дослідження.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 23.02.2023 року, приблизно о 10 год. 50 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SCANIA R380», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Трудова, 9/1, в м. Хмельницькому, в порушення вимог п.п. 2.3(6), 10.3 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні не надав перевагу в русі належному позивачу автомобілю «Mercedes Benz С200», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2023 року у справі №686/6176/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

01.09.2022 року між власником транспортного засобу «SCANIA R380» ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/3085585 щодо транспортного засобу «SCANІAR380».

Відповідно до п. 2 вказаного договору (полісу), страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Згідно з п. 4 вказаного полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну, на одного потерпілого складає 160000 грн.

24.02.2023 року ОСОБА_1 подав повідомлення про настання страхового випадку та заяву про страхове відшкодування до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

В результаті ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, чим власнику транспортного засобу завдана майнова шкода, що підтверджується протоколом (актом) огляду транспортного засобу №87678 від 24.02.2023 року, складеним аварійним комісаром ОСОБА_5 та підписаним позивачем ОСОБА_1 .

На підставі оцінки вартості (розміру) заподіяних пошкоджень транспортному засобу, проведеної ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від 23.02.2023 року, складено звіт №22389 від 28.03.2023 року, згідно з яким вартість (розмір) заподіяних збитків автомобілю позивача становить 67575,90 грн. (61099,78 грн. без урахування ПДВ). На підставі цієї оцінки відповідачем визначено страхове відшкодування, як суму витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

29.03.2023 року відповідачем складено розрахунок страхового відшкодування № 9, про те, що в результаті страхової події було заподіяно шкоди власнику транспортного засобу «Mercedes Benz С200», д.р.н. НОМЕР_2 , згідно з яким розмір страхового відшкодування склав 61099,78 грн. без врахування ПДВ.

На підставі розрахунку страхового відшкодування від 29.03.2023 року відповідачем був складений страховий акт №87678/1/2023 від 12.04.2023 року, яким передбачено, що розмір страхового відшкодування склав 61099,78 грн. Вказану суму 12.04.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перерахувало на рахунок позивача.

Згідно з наданим позивачем висновком експерта №31/23 від 21.03.2023 року, складеним із урахуванням протоколу огляду транспортного засобу від 15.03.2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, склав 98362,68 грн.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

У постанові від 22.02.2022 року у справі №201/16373/16-ц, провадження №14-27цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі №760/15471/15-ц, від 14.12.2021 року у справі №147/66/17).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19).

Положення статей 76, 102-113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 4.14 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, (далі - Інструкція № 53/5), у вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

На час складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків від 21.03.2023 року №31/23 нова редакція статті 106 ЦПК України визначала обов`язкове застереження про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність.

Висновок експерта, поданий до суду ОСОБА_1 , яким встановлено вартість матеріального збитку в розмірі 98362,68 грн., не містить відомостей про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Клопотань про призначення експертизи судом позивачем у суді не заявлялося.

Ураховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, колегія суддів вважає недоведеними обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення із Страховика майнової шкоди в розмірі 37262,90 грн., у зв`язку з чим у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 року у справі №523/7115/18.

Аналогічні висновки також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/1029/18 (провадження №14-270цс19), постановах Верховного Суд від 01.04.2020 року у справі №676/90/17-ц (провадження №61-11873св19), від 25.05.2020 року у справі №475/793/17 (провадження №61-19975св18), від 21.10.2020 року у справі №303/2642/18 (провадження №61-21118св19), підстав для відступу від яких колегія суддів не вбачає.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення із Страховика вартості проведеного на його замовлення дослідження на предмет оцінки транспортного засобу, колегія суддів зауважує, що згідно з п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час настання страхового випадку) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається з матеріалів справи, представник Страховика оглянув пошкоджений автомобіль 24.02.2020 року, тобто до спливу 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, невірно надав оцінку обставинам справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи, що Страховиком за подання апеляційної скарги сплачено 1610,40 грн., апеляційна скаргу задоволена, в задоволенні позову відмовлено, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню вищевказана сума.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна», задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 1610,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова