ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Кропивницький

справа № 383/371/22

провадження № 22-ц/4809/888/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Пономарьов Олег Валентинович;

відповідач Селянське фермерське господарство Габорця Володимира Андрійовича, інтереси якого представляє адвокат Колесник Ганна Миколаївна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2023 року, у складі Бондаренка В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства Габорця Володимира Андрійовича про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 подала до суду позов до Селянського фермерського господарства Габорця Володимира Андрійовича про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 4,9 (4,8971) га, кадастровий номер :02:000:0362, розташована на території Кетрисанівської (Бобринецької) сільської ради Кіровоградської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії ІІ-КР №003305, виданого 29 березня 2002 року Бобринецькою районною державною адміністрацією, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2-312ч.

Вказувала, що 05.03.2019 між нею та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, державна реєстрація права оренди проведена 12.03.2019, номер запису про інше речове право: 30685292.

Посилалася на п.п. 4.1, 4.4, 4.5 розділу 4 договору, згідно якого орендар зобов`язаний вносити орендодавцю орендну плату в грошовій формі в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, тобто 5702,67 грн. (нормативна грошова оцінка 190089 х 3%) на момент укладення договору, з урахуванням індексів інфляції в строки щорічно до 31 грудня поточного року.

Вказувала, що орендарем не сплачено орендну плату за період з 2019 по 2021 роки включно в сумі 17052,94 грн , з яких орендна плата урахуванням індексу інфляції за 2019 рік 4792,21 грн , за 2020 рік - 5987,80грн , за 2021 рік - 6272,93 грн .

Просила розірвати договір оренди землі від 05.03.2019, укладений між нею та відповідачем.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що відповідачем порушено строки виплати орендної плати, які визначені договором оренди землі, що є підставою згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України для припинення права користування земельною ділянкою.

Представник відповідача подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вказує, що відповідачем було виплачено орендну плату у розмірі та в строки визначені умовами договору оренди земельної ділянки, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Тому вважає, що твердження позивачки щодо систематичної несплати орендної плати за вказані нею періоди є необґрунтованими.

У відзиві просить стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу та додає попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення районного суду таким вимогам відповідає.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з підстав його недоведеності. Позивачкою не доведено істотних порушень умов договору орендарем (відповідачем), що призвело до порушення її прав.

Колегія суддів, погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,90 гектарів, кадастровий номер :02:000:0362, розташованої на території Кетрисанівської (Бобринецької) сільської ради Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №003305, виданого 29 березня 2002 року Бобринецькою райдержадміністрацією Кіровоградської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2-312ч ( том 1 а.с.8).

Згідно договору оренди землі від 05 березня 2019 року вказану земельну ділянку ОСОБА_1 передала в оренду Селянському фермерському господарству Габорця Володимира Андрійовича (том 1 а. с.9-16).

12.03.2019 зареєстровано право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем (том 1 а.с. 17).

Договором оренди землі визначено порядок обчислення орендної плати за земельну ділянку, її розмір та строки виплати.

З матеріалів вбачається, що відповідач умови договору оренди землі, а саме щодо сплати орендної плати належним чином та у відповідності до умов цього договору.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просила перераховувати орендну плату за земельну ділянку (кадастровий номер :02:000:0362) на картковий рахунок Приватбанку НОМЕР_1 відповідно до п.4.7 договору (том 1 а.с.203).

З копії платіжного доручення №Р24А від 12.10.2019 вбачається, що було здійснено переказ коштів в сумі 20100,50 грн від відправника ОСОБА_3 на картковий рахунок одержувачу ОСОБА_1 (том 1 а.с.91).

Із звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №13 від 12.10.2019 СФГ ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 видано орендну плату за 2019 рік за спірним договором оренди землі за платіжним дорученням від 12.10.2019 в сумі 20100,50 грн (том 2 а.с.36).

З дублікату квитанції №Р24А930892402С41055 від 02.02.2021 вбачається, що було здійснено переказ коштів в сумі 20000,00 грн від відправника ОСОБА_4 на картку/рахунок одержувача ОСОБА_1 НОМЕР_2 з призначенням платежу: переказ власних коштів, виплата орендної плати за 2020 рік від СФГ ОСОБА_3 ( том 1 а.с.92).

Згідно дублікату квитанції №Р24АС0145 від 08.02.2022 ОСОБА_1 на свій банківський рахунок отримала переказ коштів з виплати орендної плати за 2021 від СФГ ОСОБА_3 ( том 1 а.с.93).

В матеріалах справи містяться довіреності з яких вбачається, що Селянське фермерське господарство Габорця Володимира Андрійовича уповноважило ОСОБА_4 представляти інтереси господарства, у тому числі у правовідносинах з фізичними та юридичними особами з питань, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності СФГ ОСОБА_3 та з питань пов`язаних із захистом прав та інтересів СФГ, з метою виконання якої надано право здійснювати від імені СФГ ОСОБА_3 будь-які платежі та вчиняти інші дії, пов`язані із виконанням договорів оренди землі, укладених з СФГ Габорця В.А. ( том 2 а.с.38,39).

Звернувшись із даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачем не сплачено орендну плату за період з 2019 по 2021 роки, що є підставою для розірвання спірного договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Ураховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач виплачував орендну плату в розмірі та у строки визначеному договором та чинним законодавством, що не дає підстав вважати, що зобов`язання виконувалися неналежним чином.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази щодо сплати орендної плати у період з 2019 по 2021 рік.

Сплата орендної плати здійснювалася як особисто головою господарства так і представником за довіреністю, які діяли від імені юридичної особи (СФГ Габорця).

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Також правильним є те, що чинним законодавством не заборонено сплату орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Крім того є правильним, що позивачу виплачено орендну плату за договором окремо за 2020, 2021 роки в сумах, що значно перевищують встановлений договором розмір орендної плати, що підтверджується матеріалами справи.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують,оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

13.10.2023 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді С.М. Єгорова

О.І. Чельник