Справа № 444/2810/23
Провадження № 6/444/39/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

06 жовтня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю представника Акціонерного товариства "УкрСибБанк" Козака Р.Я.

представника приватного виконавця Пиць А.А. Чорної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області в режимі відеоконференції подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ :

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку. Просить суд звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м.

В судовому засіданні представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича - адвокат Чорна Н.М. подання підтримала з підстав зазначених у ньому, просить таке задоволити.

Представник стягувача - Акціонерного товариства "УкрСибБанк" - адвокат Козак Р.Я. в судовому засіданні щодо подання не заперечив, просить таке задоволити.

Боржник - ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання не прибула, свого представника не забезпечила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У відповідності до ч. ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення учасників, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. перебуває виконавче провадження № 62059675 з примусового виконання виконавчого листа Жовківського районного суду Львівської області №446/1917/16-к від 10.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ДПН - НОМЕР_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська 2/12, р/р НОМЕР_3 , МФО 351005, ) - 6243439 грн. 97 коп. - майнової шкоди.

13.05.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62059675 та скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №12 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

У вказаній постанові, приватним виконавцем були зазначені обов`язки боржника передбачені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема те, що боржник зобов`язаний:

- утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

- за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

- повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації. про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

- своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

- надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Проте, як встановлено, жодні із перелічених обов`язків, боржником не були виконані.

13.05.2020 року приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна №62059675, що видно з її копії.

10.02.2022 року приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт коштів № 62059675.

Згідно відповідей, банківських установ, у боржника відсутні відкриті рахунки для накладення арешту з метою виконання виконавчого листа №446/1917/16-к від 10.04.2020 року виданого Жовківським районним судом Львівської області.

04.02.2021 року, 15.03.2021 року, 28.04.2021 року та 04.02.2022 року приватним виконавцем було скаровано вимоги про забезпечення доступу до квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_2 з метою проведення опису вищевказаного майна боржника на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженні №62059675.

Проте боржник умов вимоги не виконав, доступу до зазначеного майна не надав.

Факт скерування вищезазначених вимог підтверджується списком № 35, 98, 3405, 1861 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

10.02.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника - квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

04.02.2022 року приватним виконавцем було скаровано вимогу про надання інформації про грошові кошти кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; надання інформації про рухоме майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості для виконання виконавчого документа.

Факт скерування вищезазначеної вимоги підтверджується списком № 1861 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Львів 53.

Згідно відповіді МВС на запит № 79634998 від 13.05.2020 року у боржника на праві приватної власності відсутні транспортні засоби.

Згідно відповіді на запит №79634981 від 13.05.2020 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо суми доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

15.03.2021 року та 27.07.2023 року ОСОБА_1 було направлено виклики приватного виконавця № 6178,82600 - з`явитися до приватного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаним документом або надання підтверджуючих документів про сплату, а також для надання:

-пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання;

-достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи;

-достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів;

-достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у

спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з

наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право;

-достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в

інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб

(місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій

підтверджуючих договорів та додатків до них;

-достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено

стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі

майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій

підтверджуючих документів;

-копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

-довідку про склад сім`ї;

-документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Як встановлено судом, на виклик приватного виконавця Пиць А.А. ОСОБА_1 не з`явилась, причин неявки не повідомила.

Факти скерування вищезазначених викликів приватного виконавця підтверджуються списком №98,242 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у Львів 53.

07.08.2023 року приватним виконавцем було складено акт по ВП №62059675 з копії якого вбачається те, що приватним виконавцем, при виконанні та на підставі виконавчого листа №446/1917/16-к від 10.04.2020 року, виданого Жовківським районним судом м.Львова, було встановлено, що боржник на виклик приватного виконавця від 15.03.2021 року (вих.№6178, від 26.07.2023 року вих.№82600) не з`явився, причин неявки не повідомив, декларацію не подав, чим ухиляється від виконання рішення суду.

Під час виконання рішення суду приватним виконавцем встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №278331543, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м. належить на праві приватної власності - ОСОБА_2 .

Проте, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №6 від 09.08.2023 р. ОСОБА_2 померла, свідоцтво НОМЕР_4 від 19.10.2006 р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка- Бузького районного управління юстиції Львівської області.

06.10.2021 року приватним виконавцем було скеровано вимогу №32349 до Центру надання адміністративних послуг Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації про надання інформації (ПІП, дата народження) про зареєстрованих осіб у будинку/квартирі за адресою: будинок: АДРЕСА_1 та квартирі: АДРЕСА_2 .

19.10.2021 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь №2122/03-15 на вимогу від 06.10.2021 №32349, в якій зазначено те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані:

- ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 );

- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

06.10.2021 року приватним виконавцем було скеровано вимогу №32357 до Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори про надання інформації про наявність в спадковому реєстрі відомостей про спадкування боржником ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 майна матері, а саме, будинок за адресою: АДРЕСА_1 ( РНМ НОМЕР_5 ), де спадкодавцем виступає мати боржника - ОСОБА_2 ; надання копії всіх наявних документів щодо спадкування будинку за адресою: АДРЕСА_1 (РНМ НОМЕР_5 ), де спадкодавцем виступає мати боржника - ОСОБА_2 .

12.10.2021 року на адресу приватного виконавця надійшла відповідь №1153/01-16 на вимогу від 06.10.2021 №32357, з якої вбачається, що в нотаріальній конторі є заведена спадкова справа, спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини за заповітом є гр. ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла. Крім того, нотаріальною конторою було посвідчено свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , 11.07.2007 року за р.№1103 на ім`я гр. ОСОБА_1 . При цьому, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржник - ОСОБА_1 не вживає жодних дій для реєстрації за нею права власності на вищевказане нерухоме майно.

У зв`язку з вищенаведеним, приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 достовірно обізнана як про наявність судового рішення так і про наявність відкритого, на виконання згаданого рішення суду, виконавчого провадження. Обізнаність ОСОБА_1 щодо наведених фактів підтверджується списком № 12, 35, 98, 3405, 861, 242 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у Львів 53.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 643/8028/15 (провадження № 61- 10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20), від 26 липня 2021 року у справі № 757/33710/14-ц (провадження № 61-6879св21), від 11 серпня 2021 року у справі № 619/4981 /13-ц (провадження № 61-18721 св20): «Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 -4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що рішення суду боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду (ст. 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіє проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

У справі «Глоба проти України» Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S.A." проти Португалії" (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV). Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), Reports 1997-11, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-ІІІ, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» ("..."), заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 18 ЦГЖ України, судові рішення, що набрали законно сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевоп самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконанню судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Примусове виконання судових рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умови та порядок виконання рішень суддів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача

стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику

розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві

власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку

користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи

примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власності на

нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20). Встановивши, що боржник не має грошових коштів та іншого майна, на яке виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду, суд дійшов правильного висновку про задоволення подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, приватним виконавцем було проведено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання законних вимог стягувача за виконавчим листом Жовківського районного суду Львівської області №446/1917/16-к віл 10.04.2020 року, тому звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке, не зареєстровано в установленому законом порядку буде найдієвішим та на даний час фактично єдиним способом спонукати його виконувати рішення суду.

У зв"язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку - задоволити.

3вернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м.

Копію ухвали направити учасникам- для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.