Справа № 643/6056/23
Провадження № 2/643/2476/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Степанюк Д.Р.,

за участю:

представника позивача адвоката Іжука Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Іжука Богдана Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Іжука Б.В. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з відповідача на її, ОСОБА_1 , користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за період з 23 грудня 2020 року по 03 вересня 2021 року в сумі 10 215,00 гривень.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року розірвано. До реєстрації шлюбу в них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року з відповідача на її, ОСОБА_1 , користь, у тому числі, стягнуто аліменти на її утримання, як дружини до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 1135,00 гривень щомісяця, починаючи з 23 грудня 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Посилалася, що внаслідок невиконання відповідачем рішення суду станом на 03 вересня 2021 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 10 215,00 гривень. Зазначила, що згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За вказаних обставин, просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення ним сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, обраховану нею за період з 20.12.2020 по 03.09.2021 в сумі 10 215,00 гривень.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, у судовому засіданні позивач була представлена повноважним представником.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Судові повістки, які направлялися судом на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача повернулися до суду, як не отриманні, із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи позицію представника позивача адвоката Іжука Б.В., який в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутністю належним чином сповіщених про дату, час і місце розгляду справи позивача та відповідача, беручи до уваги, що позивач у судовому засіданні представлений повноважним представником, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю сторін.

Представник позивача адвокат Іжук Б.В., який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задовольнити та пояснив про обставини справи, як про них викладено у пред`явленому позові. Зауважував, що до теперішнього часу відповідачем не погашено заборгованість по аліментах на дружину до досягнення дитиною трьох років.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача - адвоката Іжука Б.В., дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21.09.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року розірвано (а.с. 7-10).

До реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народився син ОСОБА_3 , батьками дитини записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ), що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12 вересня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 14).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 грудня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1135,00 гривень щомісяця, починаючи з 23 грудня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 76-81).

15 березня 2023 року Московським районним судом м. Харкова ОСОБА_1 видано виконавчий лист №643/20535/20 ні підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1135,00 гривень, щомісяця, починаючи з 23 грудня 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 88-89).

04 квітня 2023 року державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосіком О.А. відкрито виконавче провадження ВП №71433529 з примусового виконання виконавчого листа №643/20535/20, виданого 15.03.2023 Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1135,00 гривень, щомісяця, починаючи з 23 грудня 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-23).

Як убачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 16.05.2023 №147251, складеного державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосіком О.А., заборгованість зі сплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років станом на 03.09.2021 становить суму 10 215,00 гривень (а.с. 20-21).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин того, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача по сплаті аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років погашена.

За правилами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Матеріалами справи знаходять своє підтвердження обставини того, що малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що не спростовано в ході судового розгляду справи відповідачем.

Права та обов`язки подружжя по утриманню унормовані в Главі 9 Сімейного Кодексу України.

Як убачається з пред`явленого позивачем позову, вона в обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася на вимоги ст. 196 СК України, якими визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Разом з тим, вказана норма Закону міститься в Главі 15 СК України, якою унормовано обов`язки матері, батька утримувати дитину та його виконання.

Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Водночас, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 9 СК України, якими встановлено права та обов`язки подружжя по утриманню.

З огляду на зазначене, вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей.

Відтак, виходячи із системного аналізу Глави 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню» та Глави 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» Сімейного кодексу України, норми положень Глави 15 СК України до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання.

Наприклад, сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, а саме, стаття 201 СК України містить пряму вказівку на те, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Натомість, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 9 СК України, якими встановлено права та обов`язки подружжя по утриманню. Між тим, Глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК України, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК України висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року, прийнятій по справі №635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема, Верховний Суд наголосив на тому, що вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей.

Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону, «розширивши» дію статті 196 СК. Зазначив, що відповідно до положень частини першої статті 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).При цьому, згідно зі статтею 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Тобто, особа, яка вважає свої права порушеними, за умови доведення такого порушення, має можливість захистити свої відповідні права у спосіб, який передбачений чинним законодавством, зокрема ЦК України, що свідчить про відсутність підстав для застосування у даній справі аналогії закону.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, як це закріплено вимогами ч. 2 ст. 13 ЦПК України.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності, як це закріплено положеннями ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правилами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене вище, враховуючи, що до заборгованості по аліментах на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, які позивач не просила застосувати, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Іжука Богдана Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , місце проживання/перебування, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено і підписано 19 жовтня 2023 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова