Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2371/23
Провадження №: 2-о/332/89/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Ретинської Ю.І.,

за участі секретаря судового засідання - Божко В.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Прядко Денис Володимирович, заінтересовані особи Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, в якій заявниця просить встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Російська Федерація, Свердловська область, Білоярський район, Храмцово сільрада), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свою заяву заявниця мотивує тим, що вона є донькою покійного - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Батьки заявниці, а саме матір - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_4 з 1979 року по 03.03.1985 року проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Від спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 .

Відомості про батька внесені до свідоцтва про народження ОСОБА_7 за прізвищем матері, а ім`я та по батькові вказано за вказівкою матері.

Однак слід зазначити, що по батькові заявника « ОСОБА_8 » зазначено відповідно до імені батька заявниці « ОСОБА_8 », що у свою чергу теж доводить батьківство.

04 березня 1985 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб у Кочневській сільській Раді народних депутатів Бєлгородського району Свердловської області, про що 04.04.1985 р. у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 4.

У свідоцтві про хрещення заявниці від 6/ХХІІ-92р. її прізвище зазначено як " ОСОБА_9 ", що слугує також підтвердженням родинних зв`язків між ОСОБА_1 із ОСОБА_4

08.08.1998 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_10 у Мар`ївській сільській раді Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №05. Тож, після укладення шлюбу із ОСОБА_10 , прізвище заявниці змінилося з " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 ".

Довідками про склад сім`ї від 27.04.2023 року та 20.11.2014 року підтверджується, що ОСОБА_1 , 1980 р.н. та ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали як батько та донька за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер через перенесений інфаркт міокарда, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті.

ОСОБА_4 був похований на кладовище Святого Миколая, розміщеного біля селища Високогірне на вул. Мічуріна, 1е, про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань зроблений відповідний запис від 28.12.2022 р. за №27630.

Тож, оскільки у свідоцтві про народження заявниці відомості про батька вказані за вказівкою матері, а факт батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 необхідний для оформлення спадщини після смерті батька, тому заявниця звертається із зазначеною заявою до суду.

У судове засідання, яке було призначено на 16.10.2023, заявниця та її представник не з`явилися. Від представника заявниці - адвоката Прядка Д.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Разом з тим, у судовому засіданні, яке було призначено на 21.09.2023 представник заявниці - адвокат Турчинський М.І. підтримав заяву, просив її задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи - начальник Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетяна Гончар у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також від заінтересованої особи на адресу суду надходило клопотання, у якому зазначено, що рішення суду про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами не підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 - у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2023 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.06.2023 до справи було залучено ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи.

Суд, заслухавши позицію предстаника заявниці та покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Кочневською сільською Радою Бєлярського району Свердловської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_6 , про що 14.06.1980 складено актовий запис №15. Батьками записані ОСОБА_13 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

ОСОБА_5 перебувала у шлюбі із ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим Кочневською сільською Радою Бєлярського району Свердловської області 18.04.1978 року (а.с. 84).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1979 року по 03.03.1985 року проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

04 березня 1985 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб у Кочневській сільській Раді народних депутатів Бєлоярського району Свердловської області, про що 04.04.1985р. у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 4 (а.с. 10).

У свідоцтві про хрещення заявниці від 6/ХХІІ-92р. прізвище заявниці зазначено як " ОСОБА_9 " (а.с. 18).

08.08.1998 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_10 у Мар`ївській сільській раді Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №05. Тож, після укладення шлюбу із ОСОБА_10 , прізвище заявниці змінилося з " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 " (а.с. 11).

Довідками про склад сім`ї від 27.04.2023 року та 20.11.2014 року підтверджується, що ОСОБА_1 , 1980 р.н. та ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали як батько та донька за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 19).

ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується відповідним свідоцтвом, серії НОМЕР_3 (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер через перенесений інфаркт міокарда, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 та довідкою про причину смерті (а.с. 22, 19).

ОСОБА_4 був похований на кладовище Святого Миколая, про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань зроблений відповідний запис від 28.12.2022р. за №27630. Свідоцтво про поховання було видано на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 23).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 315 ч.1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Встановлення факту родинних відносин між заявником та її покійним батьком необхідне для підтвердження ступеню споріднення при оформленні спадщини.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів», зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК (2947-14), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС (2006-07), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно п. 7 даної постанови у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК (2947-14).

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_10 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) та у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові від 21 листопада 2018 року справа № 225/6301/15-ц, провадження № 61-30047св18 від 06 лютого 2019 справа № 607/10982/16-ц провадження № 61-14642св18.

Частиною 2 ст.55 КпШС передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки ОСОБА_7 народилася до 2004 року, а саме 15.05.1980 року, то відносини щодо встановлення факту батьківства необхідно застосовувати норми КпШС України, який був чинним до 01.01.2004.

Так, згідно ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , записаний ОСОБА_13 . Відомості про батька вказані за заявою матері ОСОБА_5 . Остання на той момент не перебувала у шлюбних відносинах через смерть ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які повідомили, що за свого життя ОСОБА_4 вважав себе батьком ОСОБА_16 .

Так, свідок ОСОБА_17 повідомила, що вона є рідною сестрою покійної ОСОБА_15 , яка, в свою чергу, доводиться матір`ю ОСОБА_1 . ОСОБА_19 перебувала у шлюбі із ОСОБА_14 . Останній помер приблизно за два роки до народження ОСОБА_20 . Після смерті чоловіка ОСОБА_19 почала проживати разом із ОСОБА_4 , від цих стосунків народилася ОСОБА_21 не хотіла спочатку офіційно оформлювати стосунки, через раптову смерть колишнього чоловіка. Вже після народження ОСОБА_20 вона офіційно уклала шлюб із ОСОБА_4 . Проте, увесь час як до, так після шлюбу вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство.

ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що він є сином ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_4 . Він завжди вважав ОСОБА_22 дідом, вони проживали разом за однією адресою.

Судом встановлено, що з 1979 року по 03.03.1985 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. 04 березня 1985 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб.

В ході судового розгляду, враховуючи письмові докази та показання свідків, знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Російська Федерація, Свердловська область, Білоярський район, Храмцово сільрада), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того, він з матір`ю останньої - ОСОБА_23 спільно проживали та вели спільне господарства до народження дочки, а також спільно виховали та утримали дитину - заявницю у справі, після її народження. Надані заявницею докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, зокрема, вони підтверджують факт, який заявниця просить установити.

Оскільки встановлені у справі обставини підтверджують позицію заявниці, покладену в основу заявленої вимоги, відтак, заявлена вимога підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 89, 258-259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Прядко Денис Володимирович - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Російська Федерація, Свердловська область, Білоярський район, Храмцово сільрада), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 19.10.2023.

Суддя Ю.І. Ретинська