Справа № 201/8919/23
Провадження № 2/201/2928/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара про стягнення надбавки за науковий стаж,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара про стягнення надбавки за науковий стаж.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 01.07.1999 по 30.06.2011 перебувала у трудових відносинах з Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара. Під час призначення пенсії їй стало відомо, що у період з 01.07.1999 по 30.06.2011 були порушені її права у сфері законодавства про оплату праці, оскільки вона у неповному обсязі отримувала заробітну плату: не отримувала надбавку 20% та 30% за науковий стаж. Позивач зверталась до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати їй надбавки за науковий стаж за цей період, проте відповідач вказані кошти не нарахував та не виплатив. Відтак позивач просить суд стягнути з ДНУ ім. О.Гончара на її користь: невиплачену надбавку за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 по 30.06.2011 в сумі 21031,61 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням ДНУ ім. О.Гончара строків виплати надбавки за стаж наукової роботи в сумі 102882,91 грн. Також, зобов`язати ДНУ ім. О.Гончара перерахувати лікарняні та відпускні за цей період у зв`язку із збільшенням заробітної плати.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зазначив, що позивачу були нараховані та виплачені всі суми згідно діючого на той час законодавства, а відтак просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач у поданій відповіді на відзив заперечувала проти доводів викладених відповідачем у відзиві, просила позов задовольнити з підстав у ньому викладених.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Встановлено, що позивач 01.07.1999 по 30.06.2011 перебувала у трудових відносинах з Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, вказане не заперечується стронами.

Позивач зазначає, що їй стало відомо, що у період з 01.07.1999 по 30.06.2011 були порушені її права у сфері законодавства про оплату праці, оскільки вона у неповному обсязі отримувала заробітну плату: не отримувала надбавку 20% та 30% за науковий стаж, про що надає відповідні розрахунки.

Проте суд не може погодить із такою позицію позивача, оскільки згідно відзиву на позов та додатків до нього виплата надбавок за стаж наукової роботи у період з червня 1999 року по березень 2003 року здійснювалася на підставі Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого постановою КМ України від 22 червня 1999 року № 1110.

Пунктом 3 Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого постановою КМ України від 22 червня 1999 року № 1110 встановлено надбавки за стаж роботи у науковій сфері, що виплачується щомісяця науковим працівникам, які займають посади, передбачені Переліком посад наукових працівників державних наукових установ, організацій та державних вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, яким може встановлюватись надбавка за стаж роботи у науковій сфері, затвердженим цією постановою.

У період з квітня 2003 року по березень 2004 року виплата надбавок за стаж наукової роботи здійснювалася на підставі Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого постановою КМ України від 26 квітня 2003 року № 609.

Пунктом 1 Порядку виплати надбавки за стаж наукової, науково-технічної, науково-організаційної та науково-педагогічної роботи науковим працівникам державних наукових установ, організацій та державних вищих навчальних закладів IIIIV рівня акредитації, затвердженого постановою КМ України від 26 квітня 2003 року № 609 передбачено, що надбавка за стаж наукової, науково-технічної, науковоорганізаційної та науково-педагогічної роботи (далі - стаж наукової роботи) виплачується науковим працівникам державних наукових установ, організацій та державних вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівня акредитації (далі - наукові працівники), посади яких передбачені у Переліку посад наукових (науковопедагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію, відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженому постановою КМ України від 22 листопада 2001 року N 1571.

Позивач на час дії Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого постановою КМ України від 26 квітня 2003 року № 609 займала посаду інженера 3 категорії, яка не підпадає під перелік посад, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2001 року N 1571, тому Позивачці не виплачувалася надбавка за науковий стаж.

Виплата надбавок працівникам за стаж наукової роботи з квітня 2004 року здійснюється у відповідності з Порядком виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого, постановою КМ України від 14 квітня 2004 року № 494, що продовжує свою дію на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 2 постанови КМ України від 14 квітня 2004 року № 494 передбачено, що дія цієї постанови поширюється на наукових працівників державних наукових установ та організацій, вищих навчальних закладів (університетів, академій, інститутів), державних підприємств, які пройшли атестацію згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", державних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів колишніх УРСР, СРСР, інших республік СРСР.

Відповідно до Наказу МОН України № 407 від 13.05.2010 року ДНУ ім. Олеся Гончара пройшов атестацію згідно із Законом України "Про наукову і науковотехнічну діяльність", державних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів колишніх УРСР, СРСР, інших республік СРСР лише з 2011 року.

Зважаючи на це, на період з травня 2004 року по січень 2011 року Позивачці не нараховувалася надбавка за науковий стаж у відповідності до Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи, затвердженого, постановою КМ України від 14 квітня 2004 року № 494.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із вказаним позовом позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано суду договір про надання юридичних послуг від 02.11.2017.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд критично оцінює доводи позивача якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, твердження позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються вищевказаними обставинами та нічим об`єктивно не підтверджуються, а тому суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 76-78, 81-82, 89, 130, 137, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара про стягнення надбавки за науковий стаж відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова