Провадження № 2/947/2798/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Коваленко О.Б.,
За участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд поділити спільне майно, виділити із спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру, загальною площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити із спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру, загальною площею 49, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 16.10.1999 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від подружнього життя народилось дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протягом перебування у шлюбі, в інтересах сім`ї та за спільні кошти подружжя, сторонами було придбану наступну нерухомість:
- квартира, загальною площею 49, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
- квартира, загальною площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначив позивач, оскільки він певний час мав фінансові складнощі, утримання квартири загальною площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 певний час здійснювала відповідач, а саме за її особисті кошти в даній квартирі було здійснено ремонтні роботи, поліпшення умов та оснащення предметами побуту.
Наразі, як пояснює позивач, з лютого 2022 року відносини між сторонами значно погіршились, вони проживають окремо та не спілкуються, припинили введення спільного господарства та побуту. Зокрема, відповідач з дітьми фактично проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як позивач - в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, позивач запропонував дружині зробити реальний поділ майна, виділити їм по квартирі, в якій вони наразі фактично проживають. Проте у зв`язку з напруженими відносинами між сторонами, добровільної згоди від відповідача, він не отримав. За таких обставин, за вирішенням даного спору, позивач звернувся до суду.
Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати у її відсутності.
Відповідачка була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила та відзив на позовну заяву не надала.
Крім того, при викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, яка повідомлена про розгляд справи належним чином, та від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 16.10.1999 року, що зареєстровано у Відділі реєстрації громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №846.
Шлюб між сторонами не розірвано, проте з лютого 2022 року між сторонами погіршились відносини, вони припинили спільне проживання, введення побуту та господарство.
Від шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із наявної в матеріалах справи довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вбачається, що вартість зазначеної квартири станом на 12.05.2023 року становить 2183757, 38 грн.
Згідно наявної в матеріалах справи довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вбачається, що вартість даної квартири станом на 12.05.2023 року становить 1280538, 23 грн.
За поясненнями позивача, у зв`язку із напруженими відносинами та фактичним припиненням шлюбних відносин, сторони проживають окремо, зокрема: позивач у квартирі площею 49, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як відповідач разом з дітьми у квартирі, площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд поділити майно, виділивши кожному із подружжя по квартирі за фактичним проживанням в них.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року в справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року в справі № 404/1515/16-ц.
Отже незважаючи на те, що спірні квартири оформлені на ім`я позивача, вони є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки дане майно було придбане подружжям під час перебування у шлюбі.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Вирішуючи спір про поділ майна між подружжям, необхідно встановити не лише обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання, його вартість та виходити з презумпції рівності часток, а й ураховувати інші істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема можливість реального поділу майна з виділенням кожному із подружжя окремих видів (об`єктів) майна, можливість спільного користування певним видом майна у разі визначення ідеальних часток у цьому майні та спільного користування неподільною річчю, а також чи був визначений сторонами певний порядок користування спірним майном, матеріальне становище співвласників щодо можливості сплати грошової компенсацію при перевищення вартості частки, що підлягає виділу іншому із подружжя тощо.
У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого із сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (п. 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі 209/3085/20).
Позивачем зазначено, що під час придбання квартири площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , утримання, в тому числі і ремонт вказаної квартири здійснювалось повністю за кошти відповідача.
Таким чином, зазначена квартира має більше значення для відповідача. А отже, виділення із спільної сумісної власності та визнання права власності відповідача на дану квартиру, що є більшої площею, не порушує інтереси та права останньої.
При цьому, виходячи з того, що у квартирі більшої площі проживає відповідачка з дітьми, враховуючи те, що позивач просить відступити від рівності часток на користь відповідача, без вимог про стягнення компенсації з останньої за більшу частину майна, суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та здійснити поділ майна з виділенням кожному із подружжя окремої квартири: визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру, загальною площею 64, 8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_1 визнати право приватної власності на квартиру, загальною площею 49, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.
Виділити із спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,8 кв.м.
Виділити із спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,5 кв.м.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 22.10.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.