ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/1969/23
провадження № 2-др/753/120/23
10 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Каліушка Ф.А.
при секретарі Данько В.В.
за участю сторін не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» - адвоката Пустового Максима Володимировича про ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №753/1969/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди -
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

25.07.2023 представником відповідача Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» - адвокатом Пустовим Максимом Володимировичем на адресу суду за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №753/1969/23, у якій останній прохає стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» 24 700,00 грн. компенсації понесених витрат на правову допомогу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2023 розгляд зазначеної заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених витрат на правову допомогу призначено в судове засідання.

26.09.2023 позивачем за допомогою «Електронний суд» було сформовано клопотання про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених витрат на правову допомогу без розгляду.

В судове засідання, яке відбулося 10.10.2023, сторони не з`явились, про розгляд даної заяви повідомлялись належним чином. При цьому, представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» Царюком В.В. в системі «Електронний суд» сформовано клопотання з проханням задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених витрат на правову допомогу в повному обсязі та здійснювати її розгляд без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заяви та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, який було подано представником відповідача Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» - адвокатом Пустовим М.В., у якому останній зазначив, що розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу буде визначений додатково, оскільки він залежить від тривалості розгляду даної справи, кількості проведених судових засідань та підготовлених процесуальних документів, їх обсягу та складності. Окрім цього, вказав, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

20.07.2023 суддею було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Вступна та резолютивна частина вказаного рішення суду була направлена на електронні адреси учасників справи та була успішно доставленою, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 24.07.2023 (том 2, а.с. 127-129).

25.07.2023 представником відповідача Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» - адвокатом Пустовим Максимом Володимировичем на адресу суду за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №753/1969/23 з доданими до неї документами, а саме:

- наведено детальний опис робіт (наданих послуг) сума яких становить 24 700,00 грн.;

- копію договору про надання правової допомоги від 01.06.2022;

- копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022;

- копії рахунків №№8, 9, 10, 11, 12, 13 за договором про надання правової допомоги від 01.06.2022 та додатковою угодою №1 за вказаним договором;

- копії актів від 28.02.2023, 30.03.2023, 28.04.2023, 31.05.2023, 30.06.2023 про прийняття/надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 01.06.2022;

- копії платіжних доручень №127 від 14.02.2023 на загальну суму 25 000,00 грн.; №216 від 13.03.2023 на загальну суму 30 000,00 грн.; №273 від 11.04.2023 на загальну суму 30 000,00 грн.; №352 від 10.05.2023 на загальну суму 32 000,00 грн.; №404 від 12.06.2023 на загальну суму 30 000,00 грн.; №453 від 11.07.2023 на загальну суму 32 000,00 грн.;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Окрім цього, 10.10.2023 представником відповідача додатково було подано копію акту від 31.07.2023 про прийняття/надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 01.06.2022.

Отже, заява про ухвалення додаткового рішення разом з доданими до неї процесуальними документами подана представником відповідача до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання цих доказів.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) представником відповідача було надано наступні послуги:

- 20.02.2023 ознайомлення з матеріалами справи (виїзд до Дарницького районного суду м. Києва) - 1 год. 30 хв. (1 500,00 грн.);

- 07.03.2023 робота з матеріалами справи, підготовка відзиву на позовну заяву, його оформлення та направлення учасникам справи та до суду, підготовка клопотання про залучення третьої особи - 5 год. (4 500,00 грн.);

- 20.04.2023 робота з матеріалами справи, підготовка заперечень на відповідь на відзив, їх оформлення та направлення учасникам справи та до суду - 3 год. (3 000,00 грн.);

- 27.06.2023 підготовка заяви про залишення позовної заяви без розгляду - 1 год. 30 хв. (1 200,00 грн.);

- 13.06.2023 ознайомлення з матеріалами справи (виїзд до Дарницького районного суду м. Києва) - 1 год. 30 хв. (1 500,00 грн.);

- 25.07.2023 підготовка, оформлення та напрвлення до суду заяви про ухвалення додаткового судового рішення - 2 год. (2 500,00 грн.);

- 30.03.2023, 16.05.2023, 27.06.2023, 20.07.2023 представництво в судових засіданнях по даній справі та виїзди до Дарницького районного суду м. Києва - 7 год. 30 хв. (10 500,00 грн.).

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Загальна сума гонорару погодженого між адвокатом Пустовим М.В. та Державним підприємством «Науково-технічний комплекс «Імпульс» при розгляді цивільної справи №753/1969/23 в Дарницькому районному суді м. Києва становить 24,700,00 грн.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу позивач в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавав, натомість ним було подано заяву про залишення даної заяви без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, представником відповідача у наведеному детальному описі робіт (наданих послуг) зазначено, що він приймав участь в судових засіданнях, а саме: 30.03.2023, 16.05.2023, 27.06.2023, 20.07.2023. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що останній приймав участь в судових засіданнях, які відбулися 30.03.2023, 27.06.2023, 20.07.2023, а в судове засідання, яке відбулося 16.05.2023, сторони не з`явились, однак до початку розгляду справи позивач, представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Також представник відповідача у п. 4. детального опису робіт (наданих послуг)зазначив, що ним було підготовлено заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Однак, суд критично ставиться до даного факту, виходячи з наступного.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року виявлено недоліки позовної заяви та встановлено позивачу строк сім днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва уточненої позовної заяви у відповідності до вимог стст. 175, 177 ЦПК України з чітко визначеними вимогами щодо розміру відшкодування йому моральної шкоди, а також квитанції про сплату судового збору за заявлені ним вимоги немайнового характеру - визнання незаконним та скасування наказу про звільнення (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн.), а також майнового з урахуванням визначеного розміру завданої йому моральної шкоди у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року позивачем направлено на адресу суду уточнену позовну заяву, а також клопотання про звільнення його від сплати судового збору за заявлені ним вимоги, посилаючись на скрутний матеріальний стан, надавши при цьому у якості доказів виписку по картковому рахунку.

В судовому засіданні, яке відбулося 27 червня 2023 року, представник відповідача прохав суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору та залишити позовну заяву без розгляду у відповідності до ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою суду від 27.06.2023 позивачу у клопотанні про звільнення його від сплати судового збору відмовлено, повторно зобов`язано останнього виконати вимоги ухвали суду від 16.05.2023 в частині направлення до Дарницького районного суду м. Києва квитанції про сплату судового збору за заявлені ним вимоги немайнового та майнового характеру з урахуванням визначеного розміру завданої йому моральної шкоди у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 437,50 грн.), вимоги якої останнім були виконані 10.07.2023, зокрема з наданням квитанцій про сплату судового збору.

Представником відповідача у п. 6. детального опису робіт (наданих послуг) зазначено, що ним була оформлена та направлена до суду заява про ухвалення додаткового рішення суду.

Однак, суд не приймає вказаний пункт до уваги, оскільки заява датована 25.07.2023, тоді як вступна та резолютивна частина рішення суду була проголошена 20.07.2023.

Отже, враховуючи зазначені критерії, фактично наданні послуги, суд дійшов висновку, що належний розмір правової допомоги, яка підлягає відшкодуванню відповідачу за надання йому правової професійної допомоги становить 18 375,00 грн., яка підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 133, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 375,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.