Справа № 212/8226/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, Донецької області, Україна.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є сином ОСОБА_2 , його мати народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 від раку підшлункової залози. За фактом смерті було видано довідку про причину смерті №206, та свідоцтво про смерть №823, не державного зразка, що посвідчує факт смерті. Оскільки його мати померла на тимчасово окупованій території, заявник не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті матері, встановлення якого необхідно для державної реєстрації її смерті, згідно чинного законодавства України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк Донецької області, Україна, розташованому на непідконтрольній Україні території, померла мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявником надано копію довідки про причину смерті № №206 від 17 серпня 2023 року, згідно з якою причиною смерті ОСОБА_2 , є рак підшлункової залози (а.с.8).

Вказаний документ були виданий на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим не відповідає встановленим вимогам законодавства України.

ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, постанов Верховної Ради України від 17.03.2015 № 252-VII та від 17.03.2015 року № 254-VII, м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Таким чином, м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією, медичних установ підконтрольних уряду України у місті не має, тому отримати у м. Донецьк медичний документ про смерть, який відповідає встановленим законодавством України вимогам, неможливо.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст.17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia, Ila § cu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого намібійського винятку, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи намібійський виняток у справі Кіпр проти Туреччини, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка є матір`ю заявника ОСОБА_1 , не вбачається за можливе органах РАЦС на території України, оскільки відсутній належний документ, який відповідно до законодавства підтверджує факт смерті особи.

Отже, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що дасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. 2, 10, 258, 259, 315, 317-319,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи,- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста м. Донецьк, Україна, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті рак підшлункової залози.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 жовтня 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко