П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Київ

Справа № 755/14499/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/10120/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Катющенко В.П. 04 серпня 2022 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив зобов`язати ТОВ Євро-Реконструкція провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, тип засобу обліку - Senso Star, заводський номер НОМЕР_1 та засобу обліку гарячої води, тип засобу КВ-1,5, заводський номер 247939, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року; зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 липня 2014 року між ним та Товариством укладено договір №460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір), згідно з умовами якого у його квартирі АДРЕСА_1 встановлено квартирні засоби обліку гарячої води КВ-1,5 заводський номер 247939, а також теплової енергії Senso Star 2, заводський номер 43087458, які опломбовано та взято на облік відповідачем із зобов`язанням знімати дані з цього засобу обліку теплової енергії та вносити їх до власного електронного кабінету. Однак, починаючи з листопада 2019 року, відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення даних про спожитий об`єм опалення в його особистому електронному кабінеті та розпочав нарахування спожитих послуг за нормами споживання, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно з даними квартирного засобу обліку, через що він неодноразово звертався до відповідача з листом про неправомірність дій та проханням відновити доступ до електронного кабінету, а також виставити рахунок за надані послуги з опалення з урахуванням умов договору та показників лічильника, однак відповідач повідомив, підставою для припинення отримання даних через електронний кабінет та виставленням рахунків за нормами споживання стало те, що засіб обліку потребує проведення повірки, та така повірка має бути виконана саме ним із надсиланням відповідачу відповідного документа про проходження повірки. У 2021 році аналогічна ситуація виникла при нарахуванні за послуги з централізованого постачання гарячої води.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, що визначений у п.п.2 п. 4 договору № 460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Євро-Реконструкція, тип засобу обліку - Senso Star 2, заводський номер НОМЕР_2 .

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» провести періодичну повірку засобу обліку гарячої води, що визначений у п.п.2 п. 4 договору № 460238/2-410 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Євро-Реконструкція, тип засобу обліку - КВ-1,5, заводський номер 247939.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» здійснити ОСОБА_1 перерахунок оплати послуг з постачання централізованого опалення за період з листопада 2019 року по липень 2021 року з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 та надати ОСОБА_1 для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1860,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову щодо невиконання відповідачем умов укладеного договору, знайшли своє підтвердження. Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вказаних вимог.

Не погодилось із зазначеним судовим рішенням ТОВ «Євро-Реконструкція», представником товариства подана апеляційна скарга, в якій він зазначає про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

Представник відповідача вказує на те, що укладений 01 липня 2014 року між Товариством та ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на момент прийняття рішення судом першої інстанції втратив свою чинність на підставі п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, який введений в дію 01 травня 2019 року, після набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим законом. Таким чином, посилання позивача та суду на те, що на підставі підпункту 4 пункту 19 укладеного між ним та теплопостачальною організацією Договору №460238/2-414 відповідач зобов`язаний здійснити ремонт та повірку належних позивачу індивідуальних засобів обліку теплової енергії та гарячого водопостачання є безпідставними, а позовні вимоги необґрунтованими.

Представник також вказує на те, що типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які є публічними договорами приєднання, були опубліковані 13 жовтня 2021 року на офіційному сайті відповідача, а тому 13 листопада 2021 року укладений із ОСОБА_1 . Договір №460238/2-414 від 01 липня 2014 року втратив свою чинність. Тобто, з 13 листопада 2021 року на ОСОБА_1 та відповідача розповсюджується дія вказаних вище типових договорів, якими проведення повірки та ремонту індивідуальних засобів обліку саме виконавцем комунальної послуги - не передбачено.

Представник відповідача також зазначає про те, що на даний час, згідно чинного законодавства періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку.

Відповідач не має у своєму штаті спеціалістів, які мають у визначеному Законом порядку право (ліцензію, дозвіл) на проведення робіт з ремонту й повірки індивідуальних засобів обліку, а також чинним законодавством не передбачено можливості повернення Теплопостачальною організацією витрачених коштів на повірку засобів обліку іншими організаціями, оскільки, він позбавлений можливості з власної ініціативи включити ці витрати в складову тарифу.

Представник відповідача не погоджується з рішенням суду і в частині стягнутих судових витрат в розмірі 5000,00 грн, та зазначає про те, що наданий суду розрахунок витрат за надані адвокатом позивачу послуги у розмірі 5000,00 грн є безпідставним, необгрунтованим та неспіврозмірним з предметом, ціною позову та складністю судової справи, а також з обсягом наданих ним фактичних послуг.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача - Кравченко О.П. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник позивача - адвокат Стеців Р.І. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що між сторонами у справі 01 липня 2014 року був укладений договір № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язався своєчасно надавати позивачу, як споживчу, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а позивач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах визначених у договорі. В пункті 4 договору визначено, що в квартирі позивача встановлені квартирні засоби обліку: гарячої води «КВ-1,5», заводський номер 247939; обліку теплової енергії «SensoStar 2», заводський номер 43087458. У підпункті 4 пункту 19 договору визначений обов`язок відповідача контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Строк дії договору визначений сторонами до 01 липня 2015 року, але вказано, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду /а.с.24-27/.

Матеріали справи містять копії паспортів лічильників: гарячої води «КВ-1,5», заводський номер 247939, де визначена дата виготовлення 10 липня 2012 року; обліку теплової енергії «SensoStar 2», заводський номер 43087458, де визначена дата останньої повірки 31 липня 2014 року /а.с.54-59/. Згідно з актом від 26 грудня 2012 року, складеним сторонами у справі, в цей день було здійснено опломбування лічильників гарячої та холодної води в квартирі позивача /а.с.53/.

В грудні 2019 року позивач звернувся до відповідача з листом, з якого вбачається, що йому стало відомо про нарахування плати за послуги опалення за показниками загальнобудинкового лічильника, хоча ним щомісячно вносились показники квартирного лічильника на скриньку електронного ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цьому листі позивач наголошував на визначеному у договорі обов`язку саме відповідача проводити повірку його квартирного лічильника обліку тепла, а тому просив здійснити перерахунок вартості послуг відповідно до показників квартирного лічильника обліку тепла /а.с.28/.

У відповідь на вказане звернення позивача, в листах від 15 січня 2020 року, від 03 березня 2020 року, від 10 березня 2020 року відповідач вказував на зміни у законодавстві, зокрема на визначений обов`язок споживача проводити обслуговування (періодичну повірку, ремонт) приладів обліку за рахунок їх власників, а також про те, що індивідуальні прилади розподільного обліку теплової енергії, періодична повірка яких не проведене знімаються з абонентського обліку. Також вказано на те, що нарахування за послуги централізованого опалення по квартирі позивача з листопада 2019 року проводиться відповідно до розподілу обсягів теплової енергії, визначених загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, пропорційно опалюваній площі та наявності заборгованості. В листі від 13 серпня 2020 року відповідачем висунута позивачу досудова вимога про сплату заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, а 10 серпня 2021 року датована заява до суду про видачу судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача суми заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії /а.с.29-34/. Матеріали справи містять також копії квитанцій за період з жовтня 2019 року по липень 2021 року з даними щодо нарахування плати за надані послуги та нагадуванням щодо необхідності подання показників лічильників та проведення періодичної повірки лічильників /а.с.35-52/.

У ч.2 ст.19 Конституції України, закріплено правило, за яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно з вимогами ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю та безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України)

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України)

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Вказані норми узгоджуються з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на момент укладання Договору між сторонами, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати комунальних послуг, що надаються за договорами, укладеними до введення в дію цього Закону, надаються до дати набрання чинності договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до цього Закону.

Пунктом 7-1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визначено, що споживачам комунальних послуг та власникам (співвласникам) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, у відповідній будівлі, які сплачують плату за абонентське обслуговування, надаються пільги та субсидії на оплату цього платежу.

Відповідно до абз. 4-6 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1060-IX від 03.12.2020) періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем або прийняття рішення співвласниками про порядок обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок співвласників багатоквартирного будинку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно пп.8 п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України №869, від 01 червня 2011 року, в редакції, яка діяла на момент укладання між сторонами Договору про надання послуг, до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання гарячої води включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом таких послуг, а саме: зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) будинкових приладів обліку гарячої води, якщо такі прилади є власністю підприємства.

Аналогічні витрати були включені до визначення обсягу і групування планованих витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання (пп. 9 п. 20 Постанови).

В той же час, на момент виникнення спірних правовідносин, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №869, від 01 травня 2019 року, для визначення обсягу і групування планованих витрат, що включаються до повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, та постачання гарячої води, не враховано витрат для проведення повірки обліку гарячої води та теплової енергії індивідуального споживача.

Згідно з п.п.38,72 Міжповірочних інтервалів, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13 жовтня 2016 року № 1747 встановлено, що для лічильників води, теплолічильників та теплообчислювачів міжповірочний інтервал становить 4 роки.

В порядку визначеному підпунктом 3 пункту 4 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом

Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 28 грудня 2018 року за № 1502/32954, для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.

З наведених обставин справи вбачається, що в квартирі позивача в 2014 році були встановлені квартирні засоби обліку: гарячої води «КВ-1,5», заводський номер 247939; обліку теплової енергії «Senso Star 2», заводський номер 43087458. Матеріали справи містять дату останньої повірки лічильника обліку теплової енергії 31 липня 2014 року, інші дані відсутні. В технічній документації на лічильника встановлений термін повірки 4 роки, такий же строк визначений у підзаконних актах. Враховуючи вищенаведене, в липні 2018 року настав строк для проведення періодичної повірки засобу обліку теплової енергії, проте така перевірка здійснена не була.

У зв'язку зі зміною законодавства, включені права та обов'язки споживача, які покладають додатковий тягар на споживачів у вигляді самостійного проведення повірки засобів обліку, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Разом з тим, суду не надано доказів включення до структури тарифів на централізоване опалення вартості оплати проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку теплової енергії (їх обслуговування і ремонт, демонтаж, транспортування та монтаж), у квитанціях у відповідній графі визначені нульові показники. Тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснювати повірку лічильника теплової енергії, встановленого у його квартирі, з посиланням на пп. 4 пункту 19 Договору № 440542138 від 01 липня 2014 року є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач є споживачем послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення, виконавцем яких є ТОВ «Євро-Реконструкція», тому саме позивач несе відповідальність за своєчасну повірку встановлених у його квартирі засобів обліку: гарячої води та теплової енергії.

Вимоги позивача про зобов`язання ТОВ «Євро-Реконструкція» надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води фактично є похідними від вимоги про зобов`язання провести повірку встановлених квартирних засобів обліку гарячої води та теплової енергії. До того ж ці вимоги не ґрунтується на положеннях законодавства якими встановлена, неможливість прийняття показників знятих із засобів обліку, що не пройшли повірку, починаючи з дати закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дав їм неналежну правову оцінку, а тому наявні підстави для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Враховуючи встановлену апеляційним судом відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України відсутні і підстави для компенсації позивачеві понесених ним судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи. А отже рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат також підлягає до скасування з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача розміру судового збору та витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2023 року.