ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Олега Сергійовича на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

В обґрунтування позовних вимог позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 посилалися на те, що кожному з них належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 . 16 травня 2011 року у ОСОБА_5 державній нотаріальній конторі вони, кожен окремо на свою частку, уклали з відповідачами спадкові договори. 16 травня 2011року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , було укладено спадковий договір, який був посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованій в реєстрі за №3-1125. В той же день, 16 травня 2011року між ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , також був укладений спадковий договір, посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1128. Відповідно до п.1 вказаних спадкових договорів набувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і у разі їх смерті набувають право власності в рівних частках кожний на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Позивачі вказують, що відповідачі перестали виконувати їх розпорядження починаючи з кінця 2011 року, перестали виконувати умови договору. На підставі викладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд розірвати спадковий договір, укладений 16 травня 2011 року між ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_3 посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою,реєстровий №3-1125, розірвати спадковий договір, укладений 16 травня 2011року між ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , податковий номер посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою,реєстровий №3-1128, скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 , скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Розірвано спадковий договір, укладений 16 травня 2011 року між ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_3 посвідчений шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою,реєстровий №3-1125. Розірвано спадковий договір, укладений 16 травня 2011року між ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , податковий номер посвідчений шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою,реєстровий №3-1128. Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2частину квартири АДРЕСА_1 , котра зареєстрована за ОСОБА_4 . Скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2частину квартири АДРЕСА_1 , котра зареєстрована за ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 400 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2013 року по цивільній справі №202/25522/13-ц. Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сафронова О.С. про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 202/25522/13-ц за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про розірвання спадкового договору залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сафронов О.С. просить заочне рішення суду від 27 травня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

16 травня 2011року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, який був посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованій в реєстрі за №3-1125 (а.с.15).

Відповідно до п.1 умов вказаного спадкового договору набувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_2 і у разі її смерті набувають право власності в рівних частках кожний на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 спадкового договору 1/2 частка квартири, що є предметом цього договору, належить відчужувачу, та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3 спадкового договору 1/2 частка квартири, що відчужується, належить відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 квітня 1998 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням № 5211; право власності зареєстровано в КП ДМБТІ в реєстровій книзі №371п за реєстровим №72-142 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 33606223.

Відповідно до п.10 спадкового договору набувачі зобов`язується виконати наступні розпорядження відчужувача:

- забезпечити її продуктами харчування;

- надавати побутову допомогу, у тому числі прибирання помешкання, прання, готування їжі;

- забезпечувати у разі необхідності медикаментами;

- забезпечувати медичне обслуговування, доставляти у разі необхідності до лікарських установ;

- купувати продукти харчування;

- у разі смерті відчужувача поховати її;

- доглядати та утримувати в належному стані могилу відчужувача (а.с.15).

Також, 16 травня 2011року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 був укладений спадковий договір, посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1128 (а.с.19).

Відповідно до п.1 умов вказаного спадкового договору набувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_3 і у разі його смерті набувають право власності в рівних частках кожний на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 спадкового договору 1/2 частка квартири, що є предметом цього договору, належить відчужувачу, та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3 спадкового договору 1/2 частка квартири, що відчужується, належить відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 квітня 1998 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням № 5211; право власності зареєстровано в КП ДМБТІ в реєстровій книзі №371п за реєстровим №72-142 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 33606223.

Відповідно до п.10 спадкового договору набувачі зобов`язується виконати наступні розпорядження відчужувача:

- забезпечити її продуктами харчування;

- надавати побутову допомогу, у тому числі прибирання помешкання, прання, готування їжі;

- забезпечувати у разі необхідності медикаментами;

- забезпечувати медичне обслуговування, доставляти у разі необхідності до лікарських установ;

- купувати продукти харчування;

- у разі смерті відчужувача поховати її;

- доглядати та утримувати в належному стані могилу відчужувача (а.с.19).

18 квітня 2012 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори передали відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заяву про розірвання спадкового договору. Вказані заяви були зареєстровані в реєстрі за № 3-811 та 3-812 від 18 квітня 2012 року. (а.с.18, 22).

Згідно цих заяв, відповідачам пропонувалося протягом одного місяця з дня отримання заяви, звернутися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням та посвідчення Договору про розірвання Спадкового договору.

Відповідач ОСОБА_4 заяву отримав 28 квітня 2012 року (а.с.17).

Відповідачка ОСОБА_1 заяву отримала 03 травня 2012 року (а.с.16).

Державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., у зв`язку з тим що відповідачі не прибули до держнотконтори для розірвання спадкового договору, було видано позивачам свідоцтва, згідно яких засвідчила прибуття до нотаріальної контори позивачів та те що відповідачі отримали їх заяви про намір розірвати Спадковий договір, та не прибули для його розірвання (а.с.16, 17, 20, 21).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосування норм матеріального права, у порушення норм процесуального права, оскільки рішення суду було ухвалено при заочному розгляді справи, відповідач ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце засідання суду, та обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Спір між сторонами виник щодо неналежного виконання умов спадкового договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Поняття спадкового договору закріплене у статті 1302 ЦК України. Сутність його полягає у тому, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру (постанови Верховного Суду від 08 липня 2022 року у справі №761/2536/18 (провадження № 61-11690св21, від 15 лютого 2023 року у справі №699/396/21 (провадження № 61-3953 св 22)).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

Для підтвердження наявних правових підстав для розірвання спадкового договору відчужувач повинен надати належні і допустимі докази невиконання набувачем умов спадкового договору.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 грудня 2019 року в справі № 347/853/18 (провадження № 61-10970св19), від 25 січня 2023 року у справі №716/2395/21 (провадження № 61-11315св22).

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі встановлено, 16 травня 2011року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, який був посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та зареєстрованій в реєстрі за №3-1125 (а.с.15).

Відповідно до п.1 умов вказаного спадкового договору набувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_2 і у разі її смерті набувають право власності в рівних частках кожний на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 спадкового договору 1/2 частка квартири, що є предметом цього договору, належить відчужувачу, та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3 спадкового договору 1/2 частка квартири, що відчужується, належить відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 квітня 1998 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням № 5211; право власності зареєстровано в КП ДМБТІ в реєстровій книзі №371п за реєстровим №72-142 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 33606223.

Відповідно до п.10 спадкового договору набувачі зобов`язується виконати наступні розпорядження відчужувача:

- забезпечити її продуктами харчування;

- надавати побутову допомогу, у тому числі прибирання помешкання, прання, готування їжі;

- забезпечувати у разі необхідності медикаментами;

- забезпечувати медичне обслуговування, доставляти у разі необхідності до лікарських установ;

- купувати продукти харчування;

- у разі смерті відчужувача поховати її;

- доглядати та утримувати в належному стані могилу відчужувача (а.с.15).

16 травня 2011року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 був укладений спадковий договір, посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1128 (а.с.19).

Відповідно до п.1 умов вказаного спадкового договору набувачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зобов`язуються виконувати розпорядження відчужувача ОСОБА_3 і у разі його смерті набувають право власності в рівних частках кожний на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 спадкового договору 1/2 частка квартири, що є предметом цього договору, належить відчужувачу, та знаходиться в АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3 спадкового договору 1/2 частка квартири, що відчужується, належить відчужувачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 квітня 1998 року Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням № 5211; право власності зареєстровано в КП ДМБТІ в реєстровій книзі №371п за реєстровим №72-142 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 33606223.

Відповідно до п.10 спадкового договору набувачі зобов`язується виконати наступні розпорядження відчужувача:

- забезпечити її продуктами харчування;

- надавати побутову допомогу, у тому числі прибирання помешкання, прання, готування їжі;

- забезпечувати у разі необхідності медикаментами;

- забезпечувати медичне обслуговування, доставляти у разі необхідності до лікарських установ;

- купувати продукти харчування;

- у разі смерті відчужувача поховати її;

- доглядати та утримувати в належному стані могилу відчужувача (а.с.19).

18 квітня 2012 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через державного нотаріуса Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори передали відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заяву про розірвання спадкового договору. Вказані заяви були зареєстровані в реєстрі за № 3-811 та 3-812 від 18 квітня 2012 року. (а.с.18, 22).

Згідно цих заяв, відповідачам пропонувалося протягом одного місяця з дня отримання заяви, звернутися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за оформленням та посвідчення Договору про розірвання Спадкового договору.

Відповідач ОСОБА_4 заяву отримав 28 квітня 2012 року (а.с.17).

Відповідачка ОСОБА_1 заяву отримала 03 травня 2012 року (а.с.16).

Державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. у зв`язку з тим що відповідачі не прибули до держнотконтори для розірвання спадкового договору, було видано позивачам свідоцтва, згідно яких засвідчила прибуття до нотаріальної контори позивачів та те що відповідачі отримали їх заяви про намір розірвати Спадковий договір, та не прибули для його розірвання (а.с.16, 17, 20, 21).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року було витребувано у Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори наступні докази: належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо посвідчення спадкового договору, укладеного 16 травня 2011 року між ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_4 , посвідчений Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1125; належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо посвідчення спадкового договору, укладеного 16 травня 2011року між ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , податковий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_4 , посвідчений Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1128 (а.с.182, 183).

На виконання ухвали суду від 05 вересня 2023 року про витребування доказів Шостою Дніпровською державною нотаріальною конторою направлено на адресу Дніпровського апеляційного суду належним чином завірені копії нотаріальних справ щодо посвідчення спадкового договору, укладеного 16 травня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , реєстровий №3-1125 та спадкового договору, укладеного 16 травня 2011року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реєстровий №3-1128 (а.с.196-225).

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є людиною похилого віку, яка потребує догляду та уваги, вона має поганий зір у зв`язку з чим потребує лікування, що підтверджується медичною карткою (а.с.23-31). У її сина позивача ОСОБА_3 нема можливості її доглядати, а заробітну платня, яку він отримує мала, її вистачає на оплату за комунальні послуги.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивачі зазначили, що після укладання договору стосунки у них з відповідачами були нормальні. Відповідачі деякий час піклувалися про них, але потім перестали виконувати взяті на себе обов`язки, починаючи з кінця 2011 року. Відповідачі перестали їх відвідувати та надавати будь-яку допомогу. Позивачі самі змушені піклуватися про себе.

Відповідачем ОСОБА_1 суду на підтвердження виконання умов спадкових договорів було надані товарні чеки та квитанції на придбання у 2011 році линолеуму, фарби, плитки, шпаклівки та інших будівельних матеріалів (а.с.60-79).

Однак, із наданих відповідачем доказів не вбачається, що відповідачами з дня укладення оскаржених спадкових договорів - 16 травня 2011року придбавалися товари саме на виконання умов спадкових договорів. Не надано доказів придбання відповідачами позивачам продуктів харчування, ліків, надання послуг та інше.

Отже, після 2011 року жодних доказів (чеків, квитанцій) на придбання відповідачами продуктів харчування, ліків, надання послуг та інше для позивачів саме на виконання умов договорів суду не надано.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання щодо умов виконання спадкового договору є місце проживання позивачів, саме - АДРЕСА_2 .

Відповідачами не підтверджено жодними належними та допустимими доказами у справі виконання ними умов вказаних спадкових договорів. Відповідачами не надано суду доказів того, що вони дійсно забезпечували позивачів продуктами харчування, прибирали помешкання, прали одяг позивачів, готували їм їжу, забезпечували медикаментами, забезпечували медичне обслуговування та доставляли позивачів у разі необхідності до лікарських установ, як передбачено умовами договорів, з дня їх укладення.

Доказів на підтвердження надання відповідачами грошових коштів позивачам на придбання позивачами продуктів харчування, ліків, отримання послуг матеріали справи також не містять.

Отже, вимоги позивачів про розірвання спадкових договорів є доведеними та обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивачів про скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Таким чином, позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З вимогами про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав позивачі у цій справі не зверталися.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Олега Сергійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору - скасувати.

Позові вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору - задовольнити частково.

Розірвати спадковий договір, укладений 16 травня 2011 року між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1125.

Розірвати спадковий договір, укладений 16 травня 2011року між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчений Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1128.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова