пр.№2/756/4900/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу а порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 147 986,39 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 19.06.2012, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 125 000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 23.02.2023 заборгованість відповідача складає 147 986,39 грн, з яких: 121 863,34 грн - заборгованість за тілом кредиту; 26 123,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача на його користь 147 986,36 грн та судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/11744/23, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду від представника відповідача адвоката Полякова С.П. надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. Так, за твердженням відповідача заборгованість відповідача виникла внаслідок того, що грошові кошти, внаслідок втручання в систему «Приват 24» в обхід служби безпеки Банку, були викрадені з рахунків відповідача. 11.07.2022 невстановлена особа, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж, а саме в роботу системи дистанційного банківського обслуговування клієнтів Банку «Приват 24», яка є офіційним каналом зв`язку (обміну інформацією) між банком та відповідачем, завдала відповідачеві та банку збитків (вкрала грошові кошти) на суму: 93 975,00 грн власних коштів відповідача (з картки для виплат *9206); 122 720,00 грн коштів Банку в межах встановленого кредитного ліміту (з картки Універсальної Голд *7289). Представник відповідача вказує, що на момент спілкування з відповідачем у зловмисників вже був доступ до особистої і банківської інформації відповідача, а також вже була можливість віддалено керувати банківськими рахунками відповідача (банк про це знав, не контролював, і не зміг запобігти): зловмисники вже мали у своєму розпорядженні номери банківських карток відповідача та інформацію на рахунках (вони самі продиктували телефоном ці дані відповідачу і це була актуальна інформація); зловмисники мали можливість дистанційного блокування і розблокування карток відповідача (картки були заблоковані і розблоковані саме тоді, коли зловмисники про це повідомляли); в системі банку була некоректна інформація - 12.07.2022 у банку не відображалась інформація про списання коштів, яке мало місце 11.07.2022 (внаслідок шахрайських дій); а надана відповідачу банківська виписка від 12.07.2022 містила дані, які не відповідали реальним даним по рахунку, і в ній не було зазначено списання грошових коштів, які мали місце напередодні (в подальшому банк надав нову виписку від 10.08.2022, яка містила коректну інформацію. По суті, сам банк не тільки не мав іфнормації про несакнціоноване списання 11.07.2022, а навіть не бачив цих транзакцій у своїй власній системі. Про вищезазначений факт шахрайства відповідач невідкладно (11.07.2022) було повідомлено банк та правоохоронні органи. На даний час, за фактом вищезгаданого шахрайства правоохоронними органами здійснюється досудове розслідування (номер кримінального провадження 0000799). Відповідач стверджує, що не розголошував третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди, CVV-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Банком не було доведено, що відповідач своїми діями чи бнездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформаціх, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 1).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у справі документами.

Представник відповідача адвокат Поляков С.П. у судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2012 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачу кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому 15.02.2022 було збільшено до 125 000,00 грн. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку (а.с. 16, 18).

З Анкети-заяви вбачається, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/) та Витяг із тарифів.

У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед банком станом на 23.02.2023 становить 147 986,39 грн, з яких: 121 863,34 грн - заборгованість за кредитом; 26 123,05 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-13).

Згідно із п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування. Законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам (ст.ст. 2, 3, 4 Закон України «Про споживче кредитування»).

Стаття 9 Закон України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону).

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку.

Судом встановлено, що паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами 16.11.2020 (а.с. 19-28), в якому ОСОБА_1 погодилася з усіма істотними умовами кредитування, в тому числі і з розміром відсотків за користування кредитом.

Окрім того, судом досліджена виписка по рахунку, відкритому на ім`я відповідача ОСОБА_1 з якої убачається, що вона активно користувалася кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби, періодично погашала заборгованість за наданим кредитом (а.с. 14-15).

Згідно довідки про зміну умов кредитування, дослідженої судом встановлено, що позичальнику збільшувався кредитний ліміт 15.02.2022 до 125 000,00 грн (а.с. 16).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 видавалися кредитна картка НОМЕР_7 зі строком дії 03/18, кредитна картка НОМЕР_5 зі строком дії до 01/19 та кредитна картка НОМЕР_6 зі строком дії до 10/24 (а.с. 17).

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1 ст. 633 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що одна зі сторін чи обидві сторони зверталися з заявами про припинення дії кредитного договору. Отже, строк дії договору не припинився.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог сторона відповідача вказувала на те, що треті особи 11.07.2022 шляхом шахрайських дій заволоділи грошовими коштами, які знаходились на універсальній картці Голд *7289 у розмірі 122 720,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є держателем платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8.

11.07.2022 в період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 03 хв. невстановлені досудовим розслідуванням особа, використовуючи електронно обчислювальну техніку незаконно заволоділи грошовими коштами з банківських карток АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 у розмірі 216 814 грн. 84 коп., з яких 94 094 грн. 84 коп. власні кошти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 122 720 грн. кредитні кошти, чим спричинили останній майнову шкоду (ЖЄО №28816 від 11.07.2022).

За даним фактом ОСОБА_1 11.07.2023 звернулась до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000799 від 12.07.2022 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває.

Також, відповідач ОСОБА_1 зверталась 11.07.2023 безпосередньо до банку з повідомленнями про несанкціоновані списання грошових коштів.

15.08.2022 та 31.08.2022 АТ КБ «ПриватБанк» надано відповідь ОСОБА_1 про відмову у поверненні коштів, що були списані 11.07.2022, посилаючись на те, що за картковими рахунками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 11.07.2022 було здійснено ряд операцій. Операції було вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України встановлений принцип змагальності сторін, згідно якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» було встановлено, що за рахунком відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_2 11.07.2022 було здійснені ряд операцій з переказу коштів. Дані операції вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay.

Сервіс GOOGLE_PAY - безконтактний сервіс, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно встановити на телефон додаток, додати до нього банківські картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку, можливо користуватися картками без ії фізичної присутності, в тому числі можливе безконтактне зняття готівки на банкомат. Опис сервісу доступний за посиланням privatbank.ua/cpa googlepay.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Невід?ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ y мережі Інтернет.

Відповідно до п. 2.3.1.1.2., п. 2.3.1.1.3. Клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та Банку, подає до Банку розрахункові документи у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування.

Сторони узгодили можливість використання Клієнтом наступних систем дистанційного обслуговування: Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, системи «LiqPay» та «Sendmoney», ATM, TCO, SMS, месенджери та будь-які інші системи «клієнт - банк», «клієнт - Інтернет - банк», «телефонний банкінг», «миттєва безконтактна оплата», якщо Банком надається така технічна можливість.

Згідно п. 2.1.4.7.1, п. 2.1.4.7.2. Умов клієнт має право здійснювати операції за допомогою Безконтактного платіжного інтерфейсу (платіжні операції, в тому числі зняття готівки, отримання інформації про наявність грошових коштів на його рахунках без присутності Картки в банкоматі тощо). Процедура ідентифікації Клієнта, який бажає скористатися Безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені між Банком та Клієнтом (Фінансовий номер телефону Клієнта, ПІН (у випадку, якщо встановлений на рахунку Клієнта), одноразові (динамічні) паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо).

Пунктами 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов передбачено, що Клієнт зобов?язаний НЕ передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт зобов?язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї.

Враховуючи вищезазначене, без розголошення (передача особистої конфіденційної інформації третім особам) з боку ОСОБА_1 ПІН-коду своєї картки, номеру своїх карток, інша особа навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з його рахунку.

Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року №705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред?явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних (п. 2.1.4.12.3. Умов).

Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. (п.2.1.4.12.4. , п.2.1.4.12.5., п.2.1.4.12.9. Умов).

Відповідно до п. 2.3.1.2.1., п. 2.3.1.2.2 Умов, система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, призначена для управління реальними банківськими рахунками через мережу Інтернет. Система надає Клієнтам комплекс банківських послуг цілодобово в режимі реального часу з будь-якої Система «Приват24» на підставі дистанційних розпоряджень Клієнта може виконувати функції надання інформаційних послуг згідно з переліком, що зазначений в Договорі, здійснення операцій за рахунком Клієнта. Всі операції здійснюються за допомогою дистанційних розпоряджень, які оформляє Клієнт в Системі «Приват24».

Пунктом 2.3.1.2.11.1. Умов зазначено, що Банк зобов`язаний прийняти до виконання дистанційні розпорядження, оформлені і підтверджені належним чином.

Дистанційне розпорядження вважається переданим Клієнтом і прийнятим Банком до виконання, якщо Клієнт:

- ??для доступу в Систему ввів правильні логін (номер мобільного телефону ) і пароль;

??- підтвердив вхід в Систему через додаткову перевірку Клієнта будь-яким шляхом;

??- підтвердив дистанційне розпорядження на проведення переказу через підтвердження ініціювання переказу Клієнта шляхом введення одноразового паролю ОТР та/або шляхом зчитування QR коду та/або перевіркою ПН-коду картки та/або шляхом IVR дзвінка та/або дзвінка оператора ОКЦ на фінансовий номер телефону.

Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам (п.2.3.1.2.12.2.Умов).

Клієнт зобов?язаний не розголошувати відомості про логін та пароль третім особам (п.2.3.1.2.10.3. Умов).

Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Таким чином, якщо зазначені операції за твердженням відповідача нею не здійснювались, то дані операції стали можливими виключно в результаті розголошення самим клієнтом конфіденційної інформації по своїй карті, передачі даних та паролей третім особам.

Чинним законодавством не надано повноважень Банку здійснювати повернення проведеного переказу відповідачем, здійсненого з належною авторизацією.

Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно відповідача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов?язку належного виконання зобов?язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними.

3 огляду на викладене, підстави для звільнення відповідача ОСОБА_1 від обов?язку належного виконання зобов?язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг, відсутні. Саме відповідач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

Згідно з п. 14.3. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705.

Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 1 розділу VI Положення №705 користувач зобов?язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктами 2, 5 розділу VI Положення №705 встановлено, що користувач зобов?язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач зобов?язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Відповідно до п. 7 розділу Х Положення №705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків.

За змістом п. 6 розділу VI Положення №705 та п. 14.6. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов?язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

За загальним правилом зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов?язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, положення умов договору між сторонами, ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в України", Положення №705 Банком не порушено жодних вимог чинного законодавства, а тому у суду були відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов?язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів шодо належного виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що спірні операції відповідачем вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay, який дозволяє безконтактне зняття готівки за допомогою засобів ідентифікації (паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо) без розголошення яких інша особа навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з його рахунку.

Враховуючи вищевказані норми права, а також умови договору, клієнт несе повну відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних (п. 2.1.4.12.3. Умов), а також за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до розголошення ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку.

Отже, надання банком ОСОБА_2 кредитних коштів шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, випискою по картковому рахунку відкритому на ім`я позичальника, з якого видно, що він активно користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Заборгованість відповідача за використаними кредитними коштами станом на 23.02.2023 становить 147 986,39 грн.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими, доведені належними доказами, іншим не спростовуються, а відтак підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованість станом на 23.02.2023 за кредитним договором б/н від 19.06.2012 у розмірі 147 986,39 грн, з яких: 121 863,34 грн - заборгованість за кредитом; 26 123,05 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України (а.с. 67).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 ) на користь АТ КБ «Приват Банк» () заборгованість в розмірі 147 986,39грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Дата складення повного рішення 17.10.2023.

Суддя О.М. Луценко