Справа № 210/3404/23
Провадження № 2-о/210/65/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 вересня 2023 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

при секретарі судового засідання Таранущенко В. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2023 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заявник ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заяву обґрунтовує тим, що 20.07.2022 року він звертався із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про призначення та нарахування мені пенсії за віком. На його письмове звернення він отримав лист відповідь від 17.08.2022 № 24872-18083/К-01/8-0400/22, де на сторінці 3, останній абзац зазначено: «Також повідомляємо, що для зарахування до загального страхового стажу періоду навчання у Вахрушевському міському професійно-технічному училищі № 29 відсутні підстави, оскільки атестат від 15.07.1981 р. № 5137 виданий ОСОБА_2 , що не відповідає Вашим паспортним даним.

Зазначає, що відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 08.09.1999 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області зазначено прізвище ім`я та по батькові - ОСОБА_1 . Таким чином, запис по батькові зазначений в атестаті № НОМЕР_2 , виданому 15.07.1981 року не збігається із записом по батькові зазначеному у його паспорті громадянина України.

Просить винести рішення яким визнати, що атестат № 5137 від 15 липня 1981 року, виданий професійно - технічним училищем № 29 Вахрушево -2 Ворошиловградської області на ім?я ОСОБА_2 в дійсності належить ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_3 .

19 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення цивільної справи залишає на розсуд суду.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, взявши до уваги заяву представника заявника, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вахрушеве Луганської області народився ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , даний факт встановлено із свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_4 від 25.02.1982 р. (а.с. 8).

Крім того, факт того, що по батькові заявника - « ОСОБА_5 » встановлено з наступних документів:

-копії Атестату про середню освіту серії НОМЕР_5 , виданого 28.05.1982 р. (а.с. 4);

-копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 08.09.1999 р. (а.с. 3);

-копії військового квитка серії НОМЕР_6 , виданого 26.11.1982 р., на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 7);

-копії свідоцтва № НОМЕР_7 , копії посвідчення серії НОМЕР_8 , копії профспілкового квитка № НОМЕР_9 (а.с. 9);

-копії трудової книжки серії НОМЕР_10 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Однак, в Атестаті № 5137 від 15 липня 1981 року, виданого міським професійно - технічним училищем № 29 Вахрушево -2 Ворошиловградської області наявна технічна описка, а саме вказано, що атестат виданий ОСОБА_2 », замість вірного ОСОБА_1 » (а.с. 10).

Дана розбіжність перешкоджає заявнику користуватися своїми правами та реалізовувати права, зокрема для подачі документів для отримання пенсії за віком.

Відповідно до листа - відповіді на звернення від 17.08.2022 № 24872-18083/К-01/8-0400/22, де на сторінці 3, останній абзац зазначено: «Також повідомляємо, що для зарахування до загального страхового стажу періоду навчання у Вахрушевському міському професійно-технічному училищі № 29 відсутні підстави, оскільки атестат від 15.07.1981 р. № 5137 виданий ОСОБА_2 , що не відповідає ОСОБА_6 паспортним даним.» (а.с. 5,6).

Тому суд приходить до висновку про те, що при заповненні Атестату № 5137 від 15 липня 1981 року, виданого міським професійно - технічним училищем № 29 Вахрушево -2 Ворошиловградської області була допущена помилка у зазначені персональних даних заявника, а саме по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_7 », замість вірного « ОСОБА_5 », яка є перешкодою в оформленні заявником пенсії, виправлення цієї помилки у позасудовому порядку на даний час неможливо тому слід встановити факт, що атестат № 5137 від 15 липня 1981 року, виданий професійно - технічним училищем № 29 Вахрушево -2 Ворошиловградської області на ім?я ОСОБА_2 в дійсності належить ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до п.12 цієї Постанови,суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності неможливо.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки дає можливість заявнику отримати пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме визнати, що атестат № 5137 від 15 липня 1981 року, виданий професійно - технічним училищем № 29 Вахрушево -2 Ворошиловградської області на ім?я ОСОБА_2 в дійсності належить ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко