Справа № 488/1609/23 Головуюча у 1-й інстанції Селіщева Л. І.
Провадження № 22ц/812/1059/23 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Самчишиної Н. В., Локтіонової О. В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , від імені якого діє

адвокат Сіхарулідзе Дмитро Геннадійович,

на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Селіщевої Л. І. в місті Миколаєві о 10 годині 30 хвилині зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Акціонерного товариства (АТ) «Сенс Банк»

до ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2023 року АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в порядку частини 2 статті 625 ЦК України 158 209 грн 25 коп. за прострочення боржниками виконання грошового зобов`язання на суму 220 514 грн 47 коп., яка стягнута з них в солідарному порядку на підставі рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 червня 2008 року.

В обґрунтування позову зазначав, що позичальником ОСОБА_1 рішення суду виконано у примусовому виконавчому порядку лише 6 листопада 2019 року. Відносно поручительки ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті виконавчого листа до виконання за пропуском строку стягувачем.

У зв`язку з тривалим невиконанням судового рішення, у позивача, як правонаступника попереднього кредитора АКБ «Укрсоцбанк» та АТ «Альфа-Банк», виникло право вимоги до боржників про стягнення 3-х процентів річних, нарахованих на загальну суму боргу за весь час невиконання рішення в розмірі 32 787 грн 18 коп. та збитків від інфляції, яка за цей же час, виходячи із розміру боргу, складає 125 422 грн 07 коп..

Відзиву на позовну заяву відповідачами не подано.

Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2023 року позов АТ «Сенс банк» задоволено частково, ухвалено про стягнення на його користь у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порядку статті 625 ЦК України 77 745 грн 58 коп., з яких: 17 580 грн 74 коп. три проценти річних і 60 164 грн 84 коп. збитків від інфляції. Розподілено судові витрати.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що у банка є усі підстави для застосування відповідальності до боржників, у зв`язку з невиконанням ними грошового зобов`язання, що виникло на підставі судового рішення. Суму слід розраховувати в межах трьох років, починаючи з моменту звернення позивача до суду та у зворотному напрямку, враховуючи дату фактичного виконання позичальником свого обов`язку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сіхарулідзе Д. Г., посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, так як судом не враховано сплив позовної давності до пред`явлених банком вимог, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в повному обсязі.

У змісті скарги, не заперечуючи проти встановлених судом обставин справи, посилається на судову практику та диспозиції норм ЦК України, які регулюють застосування позовної давності, та вказує на її сплив, як підставу для відмови у позові кредитора.

Просить застосувати у даній справі виключно позицію Великої Палати ВС, викладену нею при розгляді справи №444/9519/12 у постанові від 28 березня 2018 року.

Відповідачем ОСОБА_2 скаргу на судове рішення не подано та у справі відсутні дані про надання нею повноважень на подачу скарги представнику іншого відповідача.

У виступі (відзиві) позивач вважав вимоги скарги необґрунтованими.

Відповідачкою ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 11 вересня та 3 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 червня 2008 року з позичальника ОСОБА_1 та поручительки ОСОБА_2 у солідарному порядку стягнуто на користь кредитора АКБ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором та договором поруки в загальній сумі 220 514 грн 47 коп..

10 лютого 2009 року кредитору видані виконавчі листи відносно обох боржників. Рішення суду тривалий час не виконувалося.

2 лютого 2016 року ПАТ (раніше АКБ) «Укрсоцбанк» відмовлено у прийнятті виконавчого листа з виконання судового рішення відносно ОСОБА_2 за пропуском строку на пред`явлення виконавчого документу.

В частині виконання судового рішення про стягнення суми боргу з позичальника ОСОБА_1 у примусовому порядку, рішення суду є виконаним на підставі постанови державного виконавця від 6 листопада 2019 року. Вказані обставини жодною із сторін у справі не оспорено.

В процесі виконання судового рішення правонаступниками кредитора АКБ «Укрсоцбанк» з 15 жовтня 2019 року є Акціонерне товариство «Альфа Банк», яке змінило з 12 серпня 2022 року назву на АТ «Сенс Банк».

Тому, звертаючись до суду з даним позовом у травні 2023 року АТ «Сенс Банк» розрахував три проценти річних та збитки від інфляції, починаючи з 12 березня 2017 року по лютий 2022 року, з огляду на те, що боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, що встановлено на підставі судового рішення, повинні на вимогу кредитора сплатити суми, визначені у частині 2 статті 625 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За висновком про правильне застосування норм права, викладеного Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи №444/9519/12 у постанові від 28 березня 2018 року №1410цс18, визначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

В той же час невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (постанова Великої Палати ВС від 8 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц).

Враховуючи наведене та частину 4 статті 263 ЦПК України судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права та висновки про правильне застосування норм права, викладені у постановах ВП ВС, до правовідносин у цій справі в частині тривалості правопорушення та строку застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, яка обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Тому підстав для застосування іншого відліку позовної давності, на якому наполягає адвокат відповідача, ніж той, який застосовано судом першої інстанції у цій справі, колегія суддів не вбачає.

З огляду на наведені обставини, судом першої інстанції обґрунтовано враховані зміни, внесені на підставі відповідних Законів України до Перехідних положень ЦК України, починаючи з 30 березня 2020 року, якими продовжена позовна давність на строк дії карантину, що скасовано на території України лише з 1 липня 2023 року, та до моменту звернення позивача із цим позовом до суду.

Отже, судом першої інстанції правильно розраховано період в межах позовної давності для задоволення вимог кредитора, починаючи з 12 березня 2017 року по день виконання позичальником зобов`язання 6 листопада 2019 року.

За встановлених обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність у кредитора права на задоволення своїх вимог позичальником у межах цього строку.

Обставини щодо правильності задоволення цих вимог поручителькою колегією суддів не перевіряється, виходячи із меж поданої скарги відповідачем ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат.

За наведеного сума трьох процентів річних на суму боргу за визначений період розрахована правильно та обґрунтовано стягнута з позичальника у солідарному порядку разом з поручителькою.

Стосовно вирахування втрат від інфляції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині 1 цієї статті.

За такого, враховуючи що індекс споживчих цін за зазначений в позові період та визначений судом першої інстанції не перевищував 103% в жодному місяці, вимоги про стягнення втрат від інфляції із позичальника задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 втрат від інфляції слід скасувати, змінивши його в частині стягнення трьох процентів річних та судового збору у відповідності до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, та ухвалити про стягнення на користь АТ «Сенс Банк» у солідарному порядку з ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 17 580 грн 74 коп., як три проценти річних.

Виходячи із положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь банка слід стягнути за розгляд справи у суді першої інстанції 168 грн 87 коп. судових витрат, а з банка на користь відповідача за розгляд справи у суді апеляційної інстанції 2 415 грн судових витрат, виходячи із обсягу задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сіхарулідзе Дмитро Геннадійович, задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 збитків від інфляції скасувати та постановити в цій частині нове, яким позовні вимоги АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення збитків від інфляції залишити без задоволення.

Рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2023 року в частині солідарного обов`язку та судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 змінити.

Стягнути на користь АТ «Сенс Банк» у солідарному порядку з ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 трьох процентів річних на суму 17 580 грн 74 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» 168 грн 87 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції

Стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 2 415 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Н. В. Самчишина

О. В. Локтіонова