Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/662/23

Провадження №2/377/296/23

13 жовтня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г..В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

15 серпня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 104-105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 листопада 1995 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного центру розвитку сім`ї, актовий запис № 2126.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.1995 між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , яка на дату подання позову досягла повноліття. Одразу після укладення шлюбу його подружнє життя з відповідачем складалося добре, шлюб був гармонійним та вдалим, проте протягом останніх кількох років, починаючи з 2019 року їх з відповідачем сімейне життя стало поступово погіршуватися, з`явилися часті суперечки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ним та відповідачем шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення домашнього господарства, витрати сімейного бюджету. Оскільки спільне життя у нього з відповідачем не склалося, сімейні відносини остаточно розірвані у 2021 році, їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому намірів відновлювати стосунки він не має, розірвання шлюбу буде відповідати його інтересам.

Ухвалою судді від 29 серпня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 13 жовтня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, до суду надіслав заяву, в якій він просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів, підтримав позовну заяву повністю і просив її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_2 , якій адресовано судову повістку разом із позовною заявою, додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію ухвали про відкладення розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслала, причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 13 жовтня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 07 липня 2023 року повторно Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18 листопада 1995 року зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного центру розвитку сім`ї, про що 18 листопада 1995 року складено відповідний актовий запис № 2126. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 .

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є позивач, мати відповідач, яка є повнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29 травня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м. Києва, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу стало те, що проте протягом останніх кількох років, починаючи з 2019 року сімейне життя сторін стало поступово погіршуватися, з`явилися часті суперечки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення домашнього господарства, витрати сімейного бюджету. Оскільки спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, сімейні відносини остаточно розірвані у 2021 році, їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, а тому намірів відновлювати стосунки позивач не має, розірвання шлюбу буде відповідати його інтересам.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Майновий спір про поділ майна, набутого за час перебування у шлюбі, між сторонами відсутній.

У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачем заяви про відновлення дошлюбного прізвища не подано, отже після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище ОСОБА_5 .

За правилами статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1 073,60 гривні, від сплати якого звільнений позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 листопада 1995 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного центру розвитку сім`ї, актовий запис № 2126.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька