Справа №278/1089/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництвом та земельної ділянки недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, третя особа на стороні органу місцевого самоврядування без самостійних вимог щодо предмету спору - Житомирська місцева прокуратура, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду із вище вказаною заявою, в якій просить змінити спосіб та порядок виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року у справі №278/1089/20 в частині стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 19.12.2019 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2019 року у розмірі 16395485 гривень шляхом списання вищезазначених грошових коштів за рухунок бюджетних асигнувань розпорядників та одержувачів бюджетних коштів Оліївської сільської територіальної громади, серед яких вказані як окремі юридичні особи, так і структурні підрозділи, які входять до складу органу місцевого самоврядування.

В обґрунтування заяви зазначено наступне.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року у справі №278/1089/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання договорів купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і земельної ділянки недійсними та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу.

На виконанні Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області (надалі - Казначейство) з 06.09.2022 року перебуває виконавчий лист від 05 квітня 2021 року про стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 19.12.2019 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2019 року у розмірі 16395485 гривень.

Однак, боржник умисно не виконує рішення суду, а всі свої незахищені видатки здійснює через інших розпорядників та одержувачів бюджетних коштів Оліївської сільської територіальної громади, що унеможливлює зупинку Казначейством платежів за платіжними дорученнями боржника щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету бо інші розпорядники та одержувачі бюджетних коштів є окремими юридичними особами.

Ухвалою від 29.08.2023 року суддя Татуйко Є. О. задовольнив заяву про самовідвід у згаданій справі (а.с. 20-21).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.09.2023 року заява була розподілена судді Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М. (а.с. 27-28).

Представником Оліївської сільської ради подано письмові пояснення (а.с. 52-54), у яких зазначає, що твердження представника ОСОБА_1 про те, що у справі можливо змінити спосіб та порядок виконання судового рішення у спосіб, викладений у заяві, є безпідставними та суперечить ст. 435 ЦПК України.

У судових засіданнях представники ОСОБА_1 адвокати Евін А.К. та Мартинюк Д. В. подану заяву підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, оскільки Оліївська сільська рада не виконує рішення суду. Зазначили, що Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області здійснюються видатки виключно за захищеними статтями, а незахищені видатки здійснюються з рахунків інших розпорядників бюджетних коштів Оліївської сільської територіальної громади.

ОСОБА_1 також просив суд задовольнити вимоги заяви; наголосив, що станом на момент судового розгляду Оліївською сільською радою виконано лише частково згадане судове рішення на суму 85 тисяч грн, в іншій частині рішення суду не виконано, що суперечиь нормам діючого законодавства щодо обов`язковості виконання рішень суду, які набули законної сили.

Представник Оліївської сільської ради адвокат Рудик В. Р. просив відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, оскільки вважає, що заявник намагається залучити у якості боржників інших юридичних осіб, які взагалі не є відповідачами у справі. Окрім того, у разі задоволення судом таких вимог заяви, зміниться і спосіб, і порядок виконання рішення суду, що в результаті змінить рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року по суті.

У судовому засіданні прокурор Костишин О. Д. також просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки у разі задоволення вимог виникне загроза подальшого фінансування інших юридичних осіб та структурних підрозділів без статусу юридичної особи. Також наголосив, що у такому разі буде фактично змінено рішення суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року (т. 3, а.с. 181-186, справа № 278/1089/20, провадження № 2/278/665/20) відмовив у задоволенні первісного позову; зустрічний позов задоволено: стягнуто з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 19.12.2019 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2019 року у розмірі 16395485,00 грн; стягнуто з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 10510,00 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05.04.2021 року апеляційні скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури, Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області залишено без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року - без змін (т. 4 а.с. 81-83, справа № 278/1089/20, провадження № 2/278/665/20).

Постановою Верховного Суду від 15.08.2022 року касаційну скаргу Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області залишено без задоволення. Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року залишено без змін (т. 4, а.с. 239-249, справа № 278/1089/20, провадження № 2/278/665/20).

Для примусового виконання рішення суду позивачу було видано виконавчі листи.

З відповідей Державної казначейської служби України № 5-11-11/11790 від 03.07.2023 та Управління Державної казначейської служби України у Житомирському районі Житомирської області №02-08/1137 від 25.08.2023 (додатки 1, 2 в системі «Електронний суд») вбачається, що з метою виконання вищевказаного виконавчого листа Казначейством вживались заходи, передбачені Порядком № 845, щодо стягнення коштів з боржника - Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, а саме: відповідно до пункту 29 Порядку № 845, боржнику неодноразово направлялися запити для встановлення даних, визначити код програмної класифікації видатків та кредитування, код економічної класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких необхідно проводити списання коштів.

Згідно підпункту 1 пункту 5 Порядку № 845, Казначейство повідомило Житомирський районний суд, що ресурсне забезпечення Програми боржника унеможливлює (не забезпечує) в повній мірі виконання виконавчого документа (додаток 3 в системі «Електронний суд»).

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб його виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для зміни способу виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (даліПорядок №845).

Абзацом 2 п. 2 Порядку № 845 передбачено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

За змістом п. 26 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Пунктом 26 Порядку № 845 визначено, що орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

При цьому відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 31.10.2018 у справі №905/2087/17, Держказначейство не є ані органом примусового виконання судових рішень, ані учасником, зокрема, стороною виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а є встановленою Порядком особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Отже, процедура списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) є законодавчо визначеною.

З огляду на наведене вище, оскільки заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.12.2020 року в частині стягнення з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за договором купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 19.12.2019 року та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2019 року у розмірі 16395485,00 грн, незважаючи на те, що судом при розгляді справи встановлено, що визначені грошові кошти підлягають стягненню безпосередньо з Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, а не з іншої окремої юридичної особи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зазначає, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тобто, у такому разі слід відрізняти способи захисту цивільного права, передбачені ст.16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Суди касаційної інстанції неодноразово вказували, що поняття «спосіб і порядок» виконання суднового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Спосіб означає визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15).

Для зміни способу виконання суднового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (постанова Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі №904/1478/15).

Щодо постановлення судом окремої ухвали

Вивчивши доводи клопотання представника позивача щодо постановлення окремої ухвали, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу.

Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Ініціатором у заявленому клопотанні, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали.

Однак суд вважає занеобхідне наголосити на наступному.

Основними засадами судочинства є, зокрема: обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, згідно ст. 431 ЦПК України позивач, на користь якого було задоволено позов та ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, вправі звернути вищезгадане судове рішення до виконання.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області мають здійснюватися всі заходи, спрямовані на виконання рішення суду, що набуло законної сили.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 258-260, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництвом та земельної ділянки недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу, третя особа на стороні органу місцевого самоврядування без самостійних вимог щодо предмету спору - Житомирська місцева прокуратура - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік