Провадження № 2-з/947/643/23
УХВАЛА

17.10.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подачі позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси 15.09.2023 року звернувся ОСОБА_1 , із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову до подачі ним позову у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник пояснює тим, він був власником квартири АДРЕСА_1 , яка вибула з його власності шахрайським шляхом, оскільки наміру відчужувати квартиру він не мав, а ОСОБА_3 , використовуючи його безпорадний стан, у зв`язку з постійним його перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи довіреність видану ним, 03.08.2023 року уклала з ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої, діяв ОСОБА_4 , договір купівлі- продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що наміру продавати квартиру в нього не було, угоду вважає незаконною та має намір звернутись до суду з відповідним позовом про захист його права власності та витребування належного йому майна від незаконних набувачів.

З метою уникнення можливості подальшого відчуження ОСОБА_2 вказаного майна, загрози утруднення виконання рішення суду про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у разі задоволення позову та запобігання унеможливлення ефективного захисту, заявник вважає за необхідне застосування судом заходів забезпечення позову до подачі позову у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м.

Даний вид забезпечення позову є тимчасовим і в разі вирішення між сторонами спору будуть скасовані судом,а тому майбутній відповідач не буде обмежений у праві на користування квартирою та не понесе матеріальних збитків щодо майна,у зв`язку з чим, як зазначає заявник, підстав для застосування судом зустрічного забезпечення не має.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 18.09.2023 р. заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

В судове засідання учасники справи не з`явились, проте їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову згідно вимог ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову , або за місцезнаходженням предмету спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як заборона дій суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до 149 ч.2 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин забезпечити позов повністю або частково.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна, у тому числі у справах про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов), узгоджується з усталеною практикою розгляду подібних справ Верховним Судом, зокрема, справи № 175/1480/21 (провадження № 61-15020св21, постанова від 09 грудня 2021 року), справи № 161/13664/20 (провадження № 61-1680св21, постанова 31 березня 2021 року), справи № 757/63060/19-ц (провадження № 61-844св21, постанова від 11 березня 2021 року).

Верховний суд також звертає увагу на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірної квартири, з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та зміни його титульного володільця під час судового розгляду справи, жодним чином не створює відповідачеві перешкоди у користуванні цією квартирою.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Тому захід забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження об`єкту житлової нерухомості у віндикаційному позові відповідає характеру спірних правовідносин.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п.2 ч.3 ст.154 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути спів мірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заявником у заяві не зазначено про необхідність застосування судом заходів зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову суд не вбачає підстав для застосування судом заходів зустрічного забезпечення, оскільки зазначений вид забезпечення позову не завдає збитків відповідачеві, тому суд вважає за можливе не застосовувати заходи зустрічного забезпечення, тим більше, що даний захід забезпечення позову може бути застосований судом на любій стадії судового процесу та відповідач також має право звернутись до суду з відповідною заявою.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам вчинення реєстраційних дій щодо відчуження об`єкту нерухомого майна -квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

Відповідно до вимог ст. 152 ч. 4 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом 10 днів.

Суд роз`яснює положення ст. 158 ч. 13 п1 ЦПК, відповідно до яких заходи забезпечення позову, вжиті судом до подачі позову скасовуються в разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ст. 152 цього Кодексу.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подачі позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони:

- органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам вчинення реєстраційних дій щодо відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 40,6 кв.м, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ та для відому заінтересованим особам.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Луняченко В. О.