МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Справа №370/826/21

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем судового засідання Лузаном І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Транс Логістик», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Приватного підприємства «Транс Логістик» (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якому вказав, що 09.08.2020 року о 17 годині 15 хв. на автодорозі М-06 Київ-ЧОП 46 км+100 м у Макарівському районі Київської області, у напрямку м. Києва, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом МАН 18.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушенням водієм ОСОБА_2 вимог п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Макарівського районного суду Київської області 13.08.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_2 , який на час пригоди перебував у трудових відносин з ПП «Транс Логістик» на належному підприємству транспортному засобі, тому саме Приватне підприємство «Транс Логістик» і має нести цивільну відповідальність за завдану матеріальну шкоду.

Відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку проведеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 від 09.08.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, як власнику транспортного засобу відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 складає 139 107 грн. 49 коп.

За складання звіту про визначення матеріального збитку сплачено 1500 грн. 00 коп. За перевірку розвалу - сходження коліс автомобіля сплачено 300 грн. 00 коп. Крім того, за послуги евакуатора позивачем сплачено 1490 грн. 00 коп.

Таким чином загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 142 397 грн. 49 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, а саме автомобіля марки МАН 18.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «УПСК», тому позивачу було відшкодовано частину завданої матеріальної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Проте, враховуючи те, що розмір страхового відшкодування не покриває розмір завданих йому матеріальних збитків, пов`язаних з відновленням пошкодженого транспортного засобу, тому позивач вважає, що у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданої йому шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування підлягає стягненню на його користь.

Разом з тим, крім матеріальної шкоди позивачу також було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 50 000 грн. 00 коп., яка полягає у моральних стражданням з приводу пошкодження належного майна, а також фізичних та душевних стражданнях перенесених під час ДТП, а як наслідок погіршення стану здоров`я та необхідність стаціонарного лікування.

Вважає, що заявлений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, позивач просив суд: стягнути з відповідача на його користь 42 397 грн. 49 коп. матеріальної шкоди, 50 000 грн. 00 коп. - моральної шкоди, 2000 грн. 00 коп. за правничу допомогу, а всього 94 397 грн. 49 коп.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021 року дану справу передано на розгляд судді Мазки Н.Б.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 09.04.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву (а.с. 47).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи (а.с. 51-64). У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказав, що вони є необґрунтованим, та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, посилаючись на те, що ПП «Транс Логістик» не заперечує того факту, що водієм ПП «Транс Логістик» ОСОБА_2 була вчинена аварія, внаслідок чого автомобілю Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 були завдані пошкодження та матеріальні збитки. ПП «Транс Логістик» заперечує проти визначення позивачем суми збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже, до матеріалів справи не додані жодні документи (експертизи або товарознавчі дослідження), які б належним чином фіксували та визначили вартість пошкоджень автомобіля в ДТП. Позивачем до матеріалів справи не додані жодні документи на підтвердження відновлення автомобілю Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 після ДТП, та докази оплати проведеного ремонту. Крім того відповідачу відомо, що автомобіль Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 на даний час відремонтований та знаходиться у приватній власності у ОСОБА_4 . ПП «Транс Логістик» мало можливість зв`язатися з власником автомобіля Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 , який на даний момент має номер д/н НОМЕР_3 , який повідомив, що придбав автомобіль не у ОСОБА_1 , а у іншого чоловіка, який його і відремонтував, тобто позивач (колишній власник автомобіля) жодним чином не здійснював будь-якого ремонту зазначеного автомобіля, та очевидно шахрайським способом намагається стягнути з підприємства грошові кошти. Автомобіль Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 був відчужений ОСОБА_1 28.11.2020 року. Позивачем до матеріалів позовної заяви додана Угода про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року, про відшкодування ПАТ «УПСК» за полісом 3905456 на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. Угода не підписана зі сторони страхової компанії (ПАТ «УПСК»). Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПАТ «УПСК» здійснило виплату 100 000,00 грн, на користь позивача, а не 130 000,00 грн., як це передбачає поліс № АО/3905456. Відповідач також вказує, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової дальності власників наземних транспортних засобів АО № 3905456, передбачає ліміт на потерпілого за шкоду майну у розмірі 130 000,00 грн., отже, ПП «Транс Логістик» вважає, що позивач добровільно підписавши з ПАТ «УПСК» відповідну Угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року про відшкодування 100 000,00 грн. погодився, що відшкодування шкоди (збитків) завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди буде достатньо для відновлення автомобіля Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 . Також, відповідач вважає, що позивач не надав жодного доказу та не навів жодного обґрунтування заявлених до відшкодування сум моральної шкоди. Враховуючи викладені відповідачем заперечення у відзиві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 17.05.2021 року здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.10.2022 року (а.с. 65).

Ухвалою суду від 30.11.2022 року зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати до матеріалів справи підписану Угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року; докази виплати ПАТ «УПСК» за полісом АО/3905456 або за Угодою про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року; докази продажу автомобіля марки Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 (а.с. 119).

Ухвалою суду від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 28.03.2023 року (а.с. 131).

Відповідно до Розпорядження керівника апарату №43 від 03.04.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. (а.с. 140, 141).

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України, судом ухвалено рішення про повторне проведення підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 27.04.2023 року, яке відкладено на 06.06.2023 року.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 01.08.2023 року, яке відкладено на 03.10.2023 року.

У судове засідання 03.10.2023 року позивач не з`явився. Від його представника адвоката Левочка Я.А. надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказавши, що проти позовних вимог заперечує та просив відмовити у їх задоволенні повністю.

Третя особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у судове засідання не з`явився, письмових пояснень щодо позову або відзиву не подавав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Макарівського районного суду Київської області 13.08.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 гривень (а.с. 9).

З вказаної постанови встановлено, що 09.08.2020 року о 17 год. 15 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 46 км+100 м у Макарівському районі Київської області, у напрямку м. Києва, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом МАН 18.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Мітсубіші Аутлендер, днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

28.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 укладена угода про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_2 . Розмір страхового відшкодування склав 100 000,00 грн. та є загальним, остаточним і таким, що не підлягає оскарженню чи зміні (а.с. 10). Проте на вказаному примірнику угоди підпис уповноваженої сторони ПрАТ «УПСК» відсутній.

Пунктом 3 вказаної Угоди передбачено, що після підписання цієї Угоди та належного виконання страховиком взятого на себе за п. 2 цієї Угоди обов`язку щодо виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 не матиме до страховика будь-яких майнових вимог та претензій стосовно здійснення страхового відшкодування, у тому числі пені, інфляційних втрат та інших фінансових санкцій, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.08.2020 року на а/д М-06 Київ-Чоп за участю забезпеченого у страховика за полісом № АО/3905456 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортного засобу МАН 18.250, р.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно рахунку-фактури №74/20 від 10.09.2020 року за визначення вартості матеріального збитку ДТЗ «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_2 позивачем понесено 1500,00 грн. (а.с. 11).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №74/20 від 10.09.2020 року виконаного СПД ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 09.08.2020 року складає 139 107,49 грн. (а.с. 12-27).

До звіту складено протокол огляду транспортного засобу від 10.09.2020 року (а.с. 28-29, 30-31).

За перевірку розвалу - сходження коліс автомобіля згідно акту виконаних робіт № НМ-К-03435 від 10.09.2020 року позивачем сплачено 300,00 грн. (а.с. 32). За послуги евакуатора позивачем сплачено 1490,00 грн. (а.с. 34).

З виписки з історії хвороби № 2582/36011 та листка непрацездатності серії АДС № 988983 встановлено, що позивач перебував на лікуванні з 20.08.2020 року по 31.08.2020 року (а.с. 35, 36).

На підтвердження своїх посилань у відзиві відповідачем надано поліс № АО/3905456 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхувальником транспортного засобу МАН 18.250, р.н. НОМЕР_1 є ПП «Транс Логістик» (а.с. 56).

На виконання ухвали суду від 30.11.2022 року, позивачем надано виписку по рахунку, з якої встановлено, що 05.11.2020 року ПрАТ «УПСК» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 124). В іншій частині ухвала залишилася без виконання.

17.01.2023 року за клопотанням представника відповідача до матеріалів справи долучено копію Угоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року з підписами обох сторін (а.с. 127).

Вирішуючи заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, суд керується також наступним.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання трудових (службових) обов`язків.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст.1187 ЦК України).

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Так, стороною відповідача визнається факт, що водієм ПП «Транс Логістик» ОСОБА_2 була вчинена ДТП 09.08.2020 року, внаслідок чого автомобілю Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 були завдані пошкодження та матеріальні збитки.

До доводів відповідача викладених у відзиві щодо того, що позивачем до матеріалів позовної заяви додана Угода про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року, про відшкодування ПАТ «УПСК» за полісом 3905456 на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн., яка не підписана зі сторони страхової компанії (ПАТ «УПСК») суд відноситься критично, оскільки в ході розгляду справи до матеріалів справи долучено належним чином підписану угоду.

Доводи відповідача викладені у відзиві про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ПАТ «УПСК» здійснило виплату 100 000,00 грн, на користь позивача, а не 130 000,00 грн., як це передбачає поліс № АО/3905456, суд не приймає, оскільки позивачем на їх спростування надано належні докази.

До доводів відповідача, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової дальності власників наземних транспортних засобів АО № 3905456, передбачає ліміт на потерпілого за шкоду майну у розмірі 130 000,00 грн., отже, позивач добровільно підписавши з ПАТ «УПСК» відповідну Угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 28.10.2020 року про відшкодування 100 000,00 грн. погодився, що відшкодування шкоди (збитків) завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди буде достатньо для відновлення автомобіля Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_2 , суд також не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивач має право на відшкодування йому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п.4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_2 , який на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносин з ПП «Транс Логістик» на належному підприємству транспортному засобі, тому саме Приватне підприємство «Транс Логістик» і має нести цивільну відповідальність за завдану матеріальну шкоду.

Між діями водія ОСОБА_2 та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Макарівського районного суду Київської області від 13.08.2020 року.

Як вже було встановлено судом, відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку проведеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику транспортного засобу відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» р.н. НОМЕР_2 складає 139 107 грн. 49 коп.

Крім того, позивачем понесено витрати за складання звіту про визначення матеріального збитку у сумі 1500 грн. 00 коп., за перевірку розвалу-сходження коліс автомобіля - 300 грн. 00 коп., за послуги евакуатора - 1490 грн. 00 коп.

Таким чином загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 142 397 грн. 49 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, а саме автомобіля марки МАН 18.250, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «УПСК», тому позивачу було відшкодовано частину завданої матеріальної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Так, відповідно до ст. 1194 цього Кодексу особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

Враховуючи, що розмір страхового відшкодування не покриває розмір завданих позивачу матеріальних збитків, пов`язаних з відновленням пошкодженого транспортного автомобіля, тому у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування підлягає відшкодуванню позивачу.

Інші доводи відповідача викладені у відзиві суд не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не спростовують обставин викладених позивачем у позові та наданих на їх підтвердження доказів.

Тож суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 42 397,49 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 цієї Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає доводи позивача, що порушення правил безпеки дорожнього руху з боку ОСОБА_2 призвело до завдання йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, а також фізичних та душевних стражданнях перенесених під час ДТП, а як наслідок погіршення стану здоров`я та необхідність стаціонарного лікування, що підтверджується випискою з історії хвороби №2582/360/11 та листком непрацездатності.

Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, про що в матеріалах справи міститься відповідне підтвердження (а.с. 38).

Також встановлено, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс складає 2000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено, стороною позивача дотримано норми ст. 137 ЦПК України щодо подання відповідних доказів.

Встановлено, що до матеріалів справи позивачем долучено звіт про надання юридичних послуг (а.с. 41), договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 42) та квитанцію про сплату за послуги адвоката в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 43).

Проте, з врахуванням наведеного та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1004,20 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Транс Логістик», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Транс Логістик», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 42 397,49 грн. та 5000,00 моральну шкоду, а всього: 47 397,49 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Транс Логістик», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1004,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Приватне підприємство «Транс Логістик»: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Слобожанське, вул. Теплична, 27-С, ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Суддя Л.В. Білоцька