У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

15.09.2023 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог заяви вказує на те, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року відповідачем отримано поштовим звязком 01.08.2023 року, а відтак вказує на те, що заява подана протягом двадцяти днів з дня його отримання. Оскільки рішення суду відповідачем отримано 01.08.2023 року, то строк подання заяви про перегляд заочного рішення слід відраховувати з цієї дати . Останнім днем подання заяви слід вважати 20.08.2023 року, однак цей термін припадає на вихідний день, а відтак днем подання заяви в строки передбачені ЦПК України є наступний робочий день - 21.08.2023 року. Заявник зазначає, що заява подається в строк передбачений ЦПК України.

Заява про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року надійшла до суду поштовим звязком , згідно штампу на поштовому конверті - 21.08.2023 року, штемпель суду про надходження - 06.09.2023 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, давши їм належну правову оцінку, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В той же час учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ЦПК України встановлює особливий порядок оскарження заочного рішення відповідачем: відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може переглянути суд, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручили у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд цього рішення, якщо подасть таку заяву протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суд може також поновити у разі пропуску з інших поважних причин.

Як встановлено судом, на виконання вимог ЦПК України суд направив відповідачу ОСОБА_1 копію заочного рішення на адресу її зареєстрованого місця проживання.

Відповідач ОСОБА_1 отримала надіслане їй рішення - 29.07.2023 року, що стверджується рекомендованим повідомлення про вручення за № 042 і не скористалася своїм правом на подання заяви про перегляд заочного рішення у строки встановлені законодавством, а саме не подала таку заяву протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення. ( останній день для подання заяви до суду 17.08.2023 року, який не є вихіднем днем).

Аналізуючи зазначені вище обставини, суд приходить висновку, що заявником пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, передбачений чинним ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Така заява розглядається судом без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 127 ЦПК України) з постановленням ухвали (ч. 6 ст. 127 ЦПК України).

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть вважатися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Вивчивши аргументи заявника, матеріали долучені до заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 308/8632/16-ц та проаналізувавши цивільне процесуальне законодавство, суд приходить висновку, що заявником пропущено строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, передбачений чинним ЦПК України.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16.12.2019 у справі № 286/1130/13-ц акцентував увагу на тому, що безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Звертаючись до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення, заявник не просив поновити строк, вказуючи на те, що заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року відповідачем отримано поштовим звязком 01.08.2023 року, а відтак заява подається в строк передбачений ЦПК України. Водночас жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем заочного рішення суду саме 01.08.2023 року до заяви не долучено.

Заявником поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання заяви про перегляд заочного рішення не зазначено, доказів на підтвердження неможливості подачі заяви про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк не надано, клопотання про поновлення пропущеного строку не подано.

Стаття 126 ЦПК України передбачає наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням правового висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, приймаючи до уваги пропущення заявником встановленого положеннями ЦПК України строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, суд приходить висновку про необхідність залишення заяви без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 127, 258-260, 285, 287, 288 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца