Провадження № 2-н/127/5374/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулось до суду із заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно п.п. 23, 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п.3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Із поданої заяви убачається, що заявник просить стягнути із боржника заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 2333,58 грн, при цьому в обґрунтуваннях вимог посилається на те, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Однак, таке посилання заявника щодо підтвердження факту укладення між сторонами вищевказаного договору шляхом заявочного приєднання боржника до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, суд не може визначити як належне виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, адже ТОВ «Вінницягаз Збут» пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості в порядку наказного провадження.

За відсутності копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, не можливо встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

А відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є однією з підстав для відмови у видачі судового наказу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо посилання заявника на правові позиції Верховного Суду, то слід врахувати звернення заявника з вимогами про стягнення грошової заборгованості саме в наказному провадженні, в якому на підставі документально підтверджених доказів встановлюється безспірна заборгованість, та відсутня можливість додаткової перевірки всіх обставин справи з дослідженням нових доказів, у т.ч. по доведенню факту укладення договору постачання природного газу.

Крім того, згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданих матеріалів заяви, у тому числі виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 щодо фінансового стану боржника ОСОБА_1 , заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованість за період з 01.02.2016 по 30.04.2023, яка становить 2333,58 грн, тобто заявлено вимоги про стягнення суми боргу за межами трирічного строку позовної давності (загальна сума заборгованості включає непогашені оплатою сум за період починаючи з липня 2015 року). Водночас, питання переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено у позовному, а не наказному провадженні.

Враховуючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за спожитий природний газ та роз`яснити заявнику право звернутися з такими вимогами у позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ зі ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові його право звернутися до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна