Справа № 149/2214/23
Провадження №2-о/149/120/23
Номер рядка звіту 17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хмільницький Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, з 26.01.1991 заявник перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який було зареєстровано Дніпровським райвідділом РАГС м. Херсона, актовий запис № 54. Рішенням Мирового судді судового округу № 58 Красноперекопського судового району Республіки Крим 08.05.2018 шлюб між подружжям було розірвано. Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18 липня 2018 року підтверджено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 18.07.2018, актова запис № 100.

ОСОБА_2 близько вісімнадцяти років проживає в с. Почотне Красноперекопського району АР Крим. На даний час ця територія, є окупованою. Заявник, зареєстрований та постійно проживає на території України. На даний час проходить військову службу у лавах Збройних Сил України. Наведені обставини свідчать про те, що сімейні відносини між ним та ОСОБА_2 припинились. Ще з 2007 року заявник перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 та має намір укласти із нею шлюб. Однак він не має можливості підтвердити розірвання попереднього шлюбу, зокрема, отримати оригінал свідоцтва про розірвання шлюбу у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, оскільки розірвання шлюбу відбулося за позовом колишньої дружини на тимчасово окупованій території, а документи, які видані органами влади на тимчасово окупованої території України не визнаються органами державної влади України. За таких обставин, враховуючи неможливість підтвердження факту розірвання шлюбу, заявник вимушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 13.07.2023 відкрито провадження у даній справі.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18 липня 2018 року та заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності та відсутності завника, зазначає, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Заінтересована особа - представник Хмільницького відділу ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, просить припинити провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки винесене рішення не буде підставою для проставлення відмітки про розірвання шлюбу у актовому записі про шлюб заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту розірвання шлюбу, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для реалізації своїх прав.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб 26.01.1991, про що зроблено актовий запис № 54. Прізвище дружини - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_5 (копія на а.с. 5).

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18 липня 2018 року підтверджено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 18.07.2018, актова запис № 100.

Заявник зареєстрований та постійно проживає на території України. На даний час проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_3 від 20 листопада 1988 року (копія на а.с.8) та паспортом серії НОМЕР_4 (копія на а.с. 9-11).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 (далі - Закон № 1207- VII) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 1 Закону № 1207- VII Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 1207- VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

В силу приписів ч. 3 ст. 9 Закону № 1207- VII будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮ України 18.10.2000 року №52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту розірвання шлюбу, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому провести державну реєстрацію факту розірвання шлюбу, оскільки свідоцтво про розірвання шлюбу, яке видане на території тимчасово не підконтрольній Україні не створює правових наслідків.

В зв`язку з чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Судові витрати залишити за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3 п. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 213, 214-215, 256, 257 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого 26 січня 1991 року Дніпровським райвідділом РАГС м. Херсона, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис № 54, який був розірваний рішенням Мирового судді судового округу № 58 Красноперекопського судового району Республіки Крим від 08 травня 2018 року, на підставі якого, 18 липня 2018 року, видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18 липня 2018 року, актовий запис № 100, зареєстровано Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Дкпартаменту запису актів цивільного стануМіністерства юстиції Республіки Крим.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ