Справа № 635/6272/21
Провадження № 2-п/545/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2023 року. Полтавський райсуд Полтавської області у складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

з участю секретаря - Мамишевій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Заруцького Руслана Михайловича про скасування заочного рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Заруцький Р.М. ( заявник ) у даній справі 04.10.2022 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення суду, посилаючись на те, що повний текст рішення суду не було направлено судом та не було отримано відповідачем поштою до дня складання даної заяви, через що рішення відповідач опрацювати не зміг. Крім того, відповідач тривалий час взагалі не знав про постановлене рішення суду, адже до початку воєнних дій просив суд перенести розгляд справи, адже планував знайти або отримати іншим шляхом письмові докази у справі, про що повідомляв суд.

Про складання повного тексту рішення відповідачу стало відомо 09.09.2022, після того як він звернувся до вже перенесеного суду з заявою від 31.08.2022. Відповідач отримав лист Полтавського районного суду Полтавської області, до якого було додано копію заочного рішення Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/6272/21.

Через те, що на цей час бойові дії у м. Харкові ще тривають та відповідач не має заробітку і знаходиться у скрутному фінансовому становищі, але, в будь-якому випадку потребує юридичної допомоги, адже справа складна, відповідач був змушений шукати адвоката, щоб проконсультуватися, що саме робити далі.

10.09.2022 відповідач дізнався про те, що існує текст оскаржуваного рішення, справу не перенесено, коли ознайомився з повним текстом оскаржуваного рішення суду, який йому роздрукували 10.09.2022.

Але, розібратися відповідачу в тексті рішення досить складно, для цього йому знадобилася допомога адвоката.

З початком воєнних дій він не міг слідкувати за перебігом справи через стан війни, постійні обстріли м. Харкова, сирени, які тривають і на цей час, втрата роботи та просто необхідність виживати в цих умовах... Тим більше Харківський районний суд Харківської області, який розглядав справу № 635/6272/21, було закрито.

Разом із цим, з 24.02.2022 технічним адміністратором обмежено загальний повний доступ до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень Державна судова адміністрація України лише з 20.06.2022 відновила загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та роботу сервісу : «Стан розгляду справ».

В той же час на сайті : «Судова влада» і досі немає інформації про рух справи 635/6272/21.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» із 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий триває і на час розгляду даного процесуального питання.

Крім цього, Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, у п. 6 рекомендувала по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Згідно з висновками, викладеними в рішенні Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавств процесуального права ( надмірний формалізм ) можуть позбавити заявників права звертатися до суду ( «Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium» ).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формальні ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути лише фактичним але і реальним ( Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції ).

У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, визнане порушенням п. 1 ст. 6 «Конвенції…».

У рішенні Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) у справі «Кузнецов та інші проти рф» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ ( рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» ) і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Отже, з лютого 2022 року ніяких повісток, ухвал або рішення суду не надходило ані на адресу реєстрації клієнта ( АДРЕСА_1 ), ані на зазначену адресу для листування ( АДРЕСА_2 ), то ж відповідач пропустив строк на оскарження заочного рішення суду з поважних причин.

Щодо порушення судом при винесенні заочного рішення норм матеріального та процесуального права

З невідомих відповідачу причин суд при винесенні оскаржуваного рішення виходив з того, що заборгованість за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03.10.2018 у справі № 635/7970/15-ц існує, не погашена та її сума дорівнює 616 431,05 грн., з яких сума боргу за «тілом» кредиту складає 185 873,97 грн.

Однак, це не відповідає дійсності, про що відповідач повідомляв суду у заяві від 25.01.2022. В заяві відповідач зазначив про збір доказів, які загублені, про погашення боргу та про те, що заборгованість погашена ще у 2019 році.

Натомість суд не розібрався у обставинах справи та постановив необгрунтоване рішення, а саме:

1) рішення Харківського районного суду Харківської області від 03.10.2018 у справі № 635/7970/15-ц було змінено Харківський апеляційним судом - заборгованість зменшена з 616 431,05 грн. до 65 722, 82 грн. ( майже в 10 разів ) і про це не мав судові повідомляти відповідач, який був впевнений, що судом така обставина буде врахована;

2) існування заборгованості в сумі 616 431,05 грн. або 65 722, 82 грн. мав доводити позивач, що він не зробив, адже надав судові розрахунок заборгованості, а не виписку з рахунку про стан заборгованості, а суд не запропонував її надати і не відмовив у позові через відсутність належного обгрунтування боргу;

3) заборгованість в сумі 65 722, 82 грн. згідно постанови Харківського апеляційного суду № 635/7970/15-ц від 11.06.2019 було сплачено 24.10.2019 ( копія квитанції додається ).

Також, треба зауважити, що за змістом постанови Харківського апеляційного суду № 635/7970/15-ц від 11.06.2019 дію кредитного договору та його умови щодо строків повернення, платності, відповідальності, договірних строків позовної давності і таке інше між позивачем та відповідачем було припинено ще у 2011 році.

Отже, заборгованість в сумі 65 722, 82 грн. утворилася у 2011 році внаслідок неповного виконання кредитного договору, після зміни його умов та припинення дії, затвердженого рішенням суду. У 2019 році ця заборгованість була сплачена. То ж мова також йде і сплив строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України ). Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) . Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і щодо додаткової вимоги.

П. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду и цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Отже, судом неповно з`ясовані обставини справи, не враховані докази, які міг подати відповідач, не надана можливість відповідачу обгрунтувати свою позицію, подати усі процесуальні заяви та докази у справи, що призвело до постановления необґрунтованого рішення.

Прохав : переглянути та скасувати заочне рішення від 25.01.2022 і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представники сторін в засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де представник заявника ( відповідача ) заяву про скасування заочного рішення суду підтримав із викладених в ній підстав та наполягав на її задоволенні. Представник позивача прохав відмовити у перегляді заочного рішення суду, де позов підтримує.

Представники сторін були повідомлені належним чином про день, місце та час розгляду заяви, про що є докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної заяви у відсутності не з`явившогося належно повідомленого заявника по наявним матеріалам справи.

Судом встановлено згідно матеріалів цивільної справи № 635/6272/21, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2022 у справі № 635/6272/21 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість з 3% річних у розмірі 15 430,09 грн., інфляційні збитки в розмірі 38 623,59грн., що загалом складає 54 053,68грн., а також судові витрати у розмірі 810,64грн., в задоволенні інших вимог відмовлено.

Вказане рішення ухвалено судом на підставі наявних відомостей у справі в порядку ст. 223, 280 283 ЦПК України. На момент розгляду справи судом направлялися виклики в судові засіданні відповідачу за адресою його реєстрації ( АДРЕСА_3 ), його інтереси представляв адвокат Заруцький Р.М. ( згідно наданих суду повноважень а.с. 42 ), про що є підтвердження в матеріалах справи відповідно до вимог діючого законодавства, що є його належним повідомленням.

Крім цього, до заяви про перегляд заочного рішення суду також не було додано будь-яких доказів, на які є посилання щодо наявності доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, що суд це розцінює як їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява відповідача ( заявника ) про перегляд заочного рішення суду підлягає залишенню без задоволення, оскільки судом були виконані належним чином вимоги діючого законодавства щодо винесення заочного рішення суду, як матеріальні так і процесуальні, без будь-яких порушень. На підставі чого суд розцінює подану відповідачем заяву не як реалізацію свого права на оскарження рішення суду, а як спробу затягнути процес виконання рішення суду по суті.

Керуючись ст. 43, 49, 280-287, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Заруцького Руслана Михайловича про скасування заочного рішення суду у справі № 635/6272/21- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя: О. О. Гальченко