Справа № 450/2868/23 Провадження № 2/450/1203/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Державного підприємства «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України трактористом з відрядно-преміальною оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 травня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 51900 грн. 47 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Також вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди через те, що він протягом року не може звільнитись з Державного підприємства «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України із-за обіцянок відповідача виплати заробітної плати, а тому побоюється не отримати таку. У зв`язку з цим оцінює моральну шкоду, яку йому зобов`язаний виплатити відповідач, в сумі 13000 грн.

ОСОБА_2 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України різноробочим на фермі з відрядно-преміальною оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 31757 грн. 43 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

ОСОБА_3 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України різноробочим на фермі з відрядно-преміальною оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 квітня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 59974 грн. 78 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

ОСОБА_4 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України комірником на фермі з відрядно-преміальною оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 57684 грн. 17 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

ОСОБА_5 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України зоотехніком з оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на грудень 2021 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 75181 грн. 76 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

ОСОБА_6 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України техніком по штучному осімененню з оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 50495 грн. 26 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

ОСОБА_7 мотивував позовні вимоги тим, що працює в Державному підприємстві «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України трактористом на дільниці тракторної бригади з відрядно-преміальною оплатою праці згідно штатного розпису. Заначив, що відповідач в період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2022 року фактично припинив виплату заробітної плати, що підтверджується довідкою про борг за підприємством станом на лютий 2022 року з нарахованої та невиплаченої працівнику заробітної плати у сумі 51953 грн. 92 коп., а тому зобов`язаний сплатити на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказав, що дії відповідача завдали йому моральної шкоди у зв`язку із незаконною затримкою заробітної плати, яку він оцінює в сумі 13000 грн.

Ухвалою від 19 червня 2023 року матеріали позовної заяви залишено без руху, позивачам надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у ній.

04 липня 2023 року від позивачів надійшла заява, якою вони виконали вимоги ухвали від 19 червня 2023 року та усунули недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 05 липня 2023 року року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18 серпня 2023 року позивачами подано клопотання у якому вони просили витребувати з Державного підприємства «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України довідки (документи) на підтвердження розміру всіх належних сум, передбачених трудовим законодавством, які підлягають виплаті.

Ухвалою від 11 вересня 2023 року клопотання позивачів залишено без задоволення.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність згоди позивачів, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 подав роздруківку фотографії аркуша паперу, у якому не зазначено відомості про орган, що видав такий, неможливо встановити дату видачі, а також у ньому відсутній розрахунок заборгованості із заробітної плати, а лише вказано, що сума 51900 грн 47 коп. належить до виплати за лютий 2022 року, тобто за один місяць. Інша частина довідки є нечитабельною.

У виписці, поданій ОСОБА_1 , з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованій 10 травня 2023 року, містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_2 подав виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформовану 10 травня 2023 року, де містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

ОСОБА_3 подав роздруківку фотографії аркуша паперу, у якому не зазначено відомості про орган, що видав такий, неможливо встановити дату видачі, а також у ньому відсутній розрахунок заборгованості із заробітної плати, а лише вказано, що сума 59974 грн 78 коп. належить до виплати за лютий 2022 року, тобто за один місяць. Інша частина довідки є нечитабельною.

У виписці, поданій ОСОБА_3 , з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованій 12 травня 2023 року, містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_4 подав роздруківку фотографії аркуша паперу, у якому не зазначено відомості про орган, що видав такий, неможливо встановити дату видачі, а також у ньому відсутній розрахунок заборгованості із заробітної плати, а лише вказано, що сума 57684 грн 17 коп. належить до виплати за квітень 2022 року, тобто за один місяць. Інша частина довідки є нечитабельною.

Згідно виписки, яка подана ОСОБА_4 , з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка сформована 10 травня 2023 року, містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

У виписці, поданій ОСОБА_5 , з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованій 10 травня 2023 року, містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_5 подав роздруківку фотографії розрахункових листів за 2021 рік, у яких зазначено відомості про орган, який таку видав, однак неможливо встановити зміст розрахунків, оскільки така є нечитабельною.

Позивач ОСОБА_6 на підтвердження заявлених позовних вимог подав роздруківку фотографії аркуша паперу, у якому не зазначено відомості про орган, що видав такий, неможливо встановити дату видачі, а також у ньому відсутній розрахунок заборгованості із заробітної плати, а лише вказано, що сума 50495 грн 26 коп. належить до виплати за квітень 2022 року, тобто за один місяць. Інша частина довідки є нечитабельною.

Крім цього, позивач ОСОБА_6 подав виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка сформована 10 травня 2023 року, де містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_7 подав роздруківку фотографії аркуша паперу, у якому не зазначено відомості про орган, що видав такий, неможливо встановити дату видачі, а також у ньому відсутній розрахунок заборгованості із заробітної плати, а лише вказано, що сума 51953 грн 92 коп. належить до виплати за лютий 2022 року, тобто за один місяць. Інша частина довідки є нечитабельною.

У виписці, поданій ОСОБА_7 , з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованій 10 травня 2023 року, містяться індивідуальні відомості про застраховану особу, зокрема сплату страхового внеску до Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що дані відомості жодним чином не підтверджують позовні вимоги позивачів, оскільки такі докази не можуть вважатися належними, у зв`язку з тим, що частина з них є нечитабельними, з роздруківки фотографій таких неможливо встановити місцезнаходження їх оригіналів та пересвідчитись в їх правдивості, а також відомості вказані в них не підтверджують протягом зазначеного часу існування заборгованості із заробітної плати, що є предметом спору в даній справі.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи не знайшли свого підтвердження вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки як вказано в ст. 117 КЗпП України за затримку розрахунку при звільненні у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Документи, на підтвердження звільнення позивачів з Державного підприємства «Дослідницьке господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, відсутні в матеріалах справи, а в позовній заяві позивачами навпаки спростовується факт їх звільнення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, відповідно до положень якої передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що згідно статтею 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У зв`язку з тим, що позивачами не доведено порушення їх прав, моральна шкода стягненню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позивачі всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України не довели суду належними та допустимим доказами факту наявності заборгованості відповідача перед ними по заробітній платі, стягнення на їх користь середнього заробітку та моральної шкоди, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.