Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1312/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 62 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/1312/23 за позовом ОСОБА_1 до Коростенської територіальної громади в особі Коростенської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А. у м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Коростенської територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області. Просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, ОСОБА_2 - два місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Свою вимогу обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 . Вона звернулася до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневич І.Ю. з метою оформлення спадкових прав після смерті тітки, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. До нотаріальної контори звернутися із заявою своєчасно не змогла, оскільки у вересні 2021 року відбувалося активне поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, у зв`язку з чим застосовувалися карантинні обмеження. У період із жовтня по листопад 2021 року вона хворіла на гіпертонічний криз, гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, у січні 2022 року хворіла на гостру респіраторну вірусну інфекцію. 24 лютого 2022 року Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введений воєнний стан. Із огляду на активну фазу бойових дій в березні 2022 року, зокрема на території Житомирської області, вона також не мала можливості звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у період із квітня по червень 2022 року перебувала на лікуванні у зв`язку з травмою зв`язок лівої стопи та закритим переломом човноподібної кістки лівої стопи. Вважає, що першочерговим завданням в умовах епідемії та війни було видужання після тривалих хвороб та посилається на те, що у неї не було фізичних або життєвих сил для оформлення спадщини, а тому наполягає на тому, що пропустила строк для прийняття спадщини, бо не мала об`єктивної можливості своєчасно її прийняти.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин: через її хвороби, обмеження, пов`язані із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також війною, яку розпочала РФ на території України 24 лютого 2022 року, що унеможливило вчасне подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Строк для прийняття спадщини закінчився 22 березня 2022 року. Однак з активною фазою бойових дій, ракетного бомбардування зі сторони РФ та території Республіки Білорусь в кінці лютого-березні 2022 року, вона не мала об`єктивної можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На початку війни переважну більшість часу знаходилася в бомбосховищах та у підвальних приміщеннях та нотаріуси не відповідали на телефонні дзвінки і не перебували на робочих місцях. У зв`язку з повномасштабною агресією РФ на території нашої країни, держава Україна розірвала дипломатичні відносини з РФ. Будь-які документи РФ не приймаються та вважаються незаконними на території України. Спадкоємець тітки - ОСОБА_4 є громадянином РФ, зв`язку з ним немає, а тому відсутня можливість зв`язатися з ним та знайти спосіб надання ним згоди чи відмови на прийняття нею спадщини після смерті тітки.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином шляхом направлення судових повісток, які останні одержали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення (а.с.60-61).

Відповідач Коростенська міська рада Житомирської області спрямувала до суду клопотання про здійснення розгляду справи без участі її представника. У заяві одночасно зазначила, що у прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.62).

Позивач ОСОБА_1 направила до суду заяву про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з сімейними обставинами, яка отримана судом апеляційної інстанції у день судового засідання. Вичерпний перелік підстав для відкладення розгляду справи передбачений положеннями частини другої ст.223 ЦПК України. Зокрема п.2 частини другої ст.223 ЦПК України передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Колегія суддів не може визнати саме по собі посилання позивача на сімейні обставини без їх конкретизації та підтвердження відповідними доказами достатніми підставами для визнання причини неявки сторони, яка ініціювала апеляційне провадження, поважними, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні. За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. За таких обставин, відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з приписами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частин першої та другої ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша ст.1222 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини. або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання прав на спадкування (зміст ст.1258 ЦК України).

Частина перша ст.1261 ЦК України окреслює першу чергу спадкоємців за законом та передбачає, що право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України).

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина третя ст.1266 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася мати позивача - ОСОБА_5 , батьком якої є ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 (а.с.7).

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 підтверджується факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , батьком якої є ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_7 (а.с.8).

12 вересня 1954 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася позивач ОСОБА_10 , батьком якої є ОСОБА_11 , а матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_4 (а.с.10).

Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 підтверджується факт того, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 28 грудня 1985 року зареєстрований шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 » (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.6).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Коростені померла сестра матері позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 є племінницею спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і мала би спадкувати майно померлої у частці спадщини, яка належала б за законом її матері ОСОБА_3 (сестрі спадкодавця), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якби вона була жива на час відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша ст.1269 ЦК України).

Приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневич І.Ю. листом від 07 лютого 2023 року №16/02-14 повідомила позивачу про те, що відповідно до довідки виконкому Коростенської міської ради на день своєї смерті ОСОБА_2 одна постійно проживала та була зареєстрована в місті Коростені у квартирі АДРЕСА_1 . Одночасно у листі йдеться про те, що оскільки ОСОБА_1 не була зареєстрована і не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала у строки, встановлені ст.1270 ЦК України, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тому пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.12-13).

Також у вищевказаному листі приватний нотаріус сповістила про те, що 24 листопада 2021 року відкрита спадкова справа №36/2021 згідно з якої, з заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець громадянин РФ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до положень ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 26 жовтня 2022 року в справі №522/17925/16 Верховний Суд виснував, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

04 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який продовжується Указами Президента України і діє на цей час.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» постановою КМУ від 06 березня 2022 року №209 була доповнена пунктом 3, за яким на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся. Проте, постановою КМУ від 24 червня 2022 року №719 пункт 3 був змінений та діяв у редакції, за якою перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Постановою КМУ від 09 травня 2023 року №469 пункт 3 виключений.

Отже, за умов воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинявся. За загальним правилом перебіг строку для прийняття спадщини продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Так, у даному випадку шестимісячний строк для прийняття спадщини розпочав перебіг із 22 вересня 2021 року. На час введення 24 лютого 2022 року воєнного стану шість місяців ще не сплинули, а тому перебіг строку для прийняття спадщини з 24 лютого 2022 року зупинився на чотири місяці та продовжив перебіг із 25 червня 2022 року до 22 липня 2022 року. Отже, оцінка поважності причин пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини першорядно стосується періоду від 22 вересня 2021 року й до 22 липня 2022 року. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. До нотаріуса позивач звернулася у лютому 2023 року, тобто ще більше ніж через шість місяців.

У виписці із амбулаторної картки, яка видана 24 лютого 2023 року сімейним лікарем КНП «Центр ПМСД» Коростенської міської ради, ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою у період: із 29 жовтня по 05 листопада 2021 року лікарняний листок (гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба ІІ ст.); із 18 по 23 листопада 2021 року лікарняний листок (гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба ІІ ст.); із 17 по 21 січня 2022 року лікарняний листок (гостра респіраторна вірусна інфекція); 30 квітня 2022 року травматолог (травма зв`язок лівої стопи); 07 травня 2022 року травмпункт (закритий перелом човноподібної кістки лівої стопи); із 01 по 25 червня 2022 року лікарняний листок (закритий перелом човноподібної кістки лівої стопи); 07 червня 2022 року судинний хірург (варикозна хвороба нижньої кінцівки, неспроможність остиального клапану, АПВ перфорантної вени гомілки лімфостаз І-ІІ ст; 16 вересня 2022 року сімейний лікар (ЦВЗ, дисцикуляторна енцифалопатія ІІ ст. із вестибуло-атактичними порушеннями, гіпертонічна хвороба ІІ ст.; 03-04 грудня 2022 року сімейний лікар (гіпертонічний криз; гіпертонічна хвороба ІІ ст. ЦВЗ, дисцикуляторна енцифалопатія ІІ ст. із вестибуло-атактичними порушеннями; 02 лютого 2023 року сімейний лікар (дисцикуляторна енцифалопатія ІІ ст. із вестибуло-атактичними порушеннями, гіпертонічна хвороба ІІ ст. (а.с.14).

Із метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановами Кабінету Міністрів України з 12 березня 2020 року до 01 липня 2023 року був встановлений карантин.

Самі по собі факти запровадження карантину та введення воєнного стану в Україні не можуть бути підставами для автоматичного визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже такою підставою можуть бути лише обставини, що виникли внаслідок запровадження карантину та воєнного стану, які унеможливили звернення спадкоємцем до уповноважених органів із заявою про прийняття спадщини протягом установленого законом строку, у даному випадку з 22 вересня 2021 року до 22 липня 2022 року. Тобто, внаслідок карантину та/або воєнного стану в зазначений період мають виникнути об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця, які перешкодили останньому звернутися із заявою про прийняття спадщини. Лише такі обставини у розумінні положень частини третьої ст.1272 ЦК України є поважними.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії).

Доводи апеляційної скарги про наявність поважних обставин для визначення додаткового строку для звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її тітки, спростовуються самими матеріалами справи, а саме тим, що, із 23 вересня по 28 жовтня 2021 року, з 06 по 17 листопада 2021 року, з 24 листопада 2021 року по 16 січня 2022 року та до початку оголошення воєнного стану в Україні позивач не надала жодних доказів, які перешкодили їй подати заяву про прийняття спадщини після смерті тітки, оскільки, як вже зазначалося вище, сама по собі обставина запровадження карантину не може бути підставою для беззаперечного визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З 26 червня 2022 року лікарняний листок у зв`язку з переломом був закритий та до 22 липня 2022 року позивач відвідала судинного хірурга, а карантин і воєнний стан у цьому на заваді не стали, а тому не було й жодних перешкод у цей час звернутися до нотаріуса та подати заяву про прийняття спадщини, але із заявою до нотаріуса позивач звернулася лише у лютому 2023 року.

Інший період, який тривав із 23 липня 2022 року до 07 лютого 2023 року, також належить до предмета дослідження, оскільки карантин та військовий стан тривали до моменту звернення до нотаріуса. Так, 16 вересня 2022 року, 04 грудня 20022 року та 02 лютого 2023 року позивач зверталася до сімейного лікаря з приводу хронічних захворювань та при цьому лікарняні листки не відкривалися, що підтверджує відсутність об`єктивних, непереборних, істотними труднощів для позивача для звернення й до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки.

Посилання в апеляційній скарзі на неможливість отримати від ОСОБА_4 згоду на прийняття позивачем спадщини чи відмову в наданні позивачу згоди на прийняття спадщини не грунтуються на положеннях закону. Як вже зазначалося вище, Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року в справі №522/17925/16 висловив правовий висновок, за яким суд не може визнати поважною таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину.

Разом із тим, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на ту обставину, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв громадянин РФ ОСОБА_4 , звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна на території держави Україна задовго до запровадження воєнного стану. За його заявою заведена спадкова справа №23/2021.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із огляду на вищевикладене, інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для правильного розгляду справи, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права та переоцінці доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку відповідно до положень ст.89 ЦПК України.

За нормами ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, приймаючи до уваги, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: