Єдиний унікальний номер 341/1729/23
Номер провадження 2-о/341/106/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

за участю секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

заявник: ОСОБА_1 , представник за ордером Свирида Г.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Дубовецька сільська рада Івано-Франківської області (юридична адреса: с. Дубівці, вул. площа Незалежності, 2) про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в :

11.08.2023 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також факту його постійного місця проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцею, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з початку 2002 року до дня смерті матері.

Як підставу зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник фактично проживав з матір`ю без реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

Мати склала заповіт, яким заповіла його братові ОСОБА_3 та йому, ОСОБА_1 , усе належне їй майно. Проте, у шестимісячний строк після смерті матері його брат із письмовою заявою до нотаріуса не звернувся, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Отже вказує, що він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Брат ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки фактично постійно проживав разом із нею до дня її смерті.

Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказує, що для оформлення спадкових прав після смерті матері звернувся до державного нотаріуса та отримав офіційну відмову, так як не зміг підтвердити факт постійного проживання його матері із ним на час її смерті, а також факт родинних відносин між ними, оскільки є розбіжності у зазначені імені матері в свідоцтві про його народження та у свідоцтві про її смерть. Просить задовольнити заяву.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення заяви не заперечує.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, з`ясувавши позиції заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а. с. 10/, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки Тумирського старостинського округу Дубовецької сільської ради від 07.08.2023 № 154 /а. с. 20/.

У свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_2 у графа мати зазначено « ОСОБА_2 » /а. с. 9/.

Відповідно до дублікату заповіту, посвідченого старостою Тумирського старостинського округу від 12.02.1993, ОСОБА_2 усе своє майно заповіла синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а. с. 11/.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а. с. 12/, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 /а. с. 31/ ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з архівних довідок від 14.11.2022, виданих державним архівом Івано-Франківської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 25.10.1937 зареєстрували шлюб у церкві с. Тумир Станіславського повіту, а/з № 6. ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Тумир Станіславського повіту, хрещена 23.10.1921 у церкві с. Тумир, а/з № 38 /а. с. 14/.

Копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /а. с. 16/.

Відповідно до постанови від 02.11.2022 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та неможливістю встановлення родинного зв`язку спадкоємця із спадкодавцем /а. с. 15/.

За даними акту про фактичне місце проживання без реєстрації від 03.11.2022, на час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею з 2002 року постійно проживав її син ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_8 без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 її син провів похоронний обряд та встановив пам`ятник за власні кошти /а. с. 18/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Протягом встановленого законом строку з дня смерті матері заявник не заявляв відмову від прийняття спадщини та фактично на час відкриття спадщини постійно проживав разом з матір`ю, вів з нею спільне господарство, а тому вважав, що спадщину фактично прийняв в момент її смерті. В зв`язку з реєстрацією місця проживання матері за іншою адресою та внаслідок розбіжностей у правовстановлюючих документах у свідоцтві про його народження та у свідоцтві про смерть матері він не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері, тобто порушено право заявника на спадкування, внаслідок чого останній змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що пропрацювала роками на пошті, добре знала ОСОБА_2 , яка по документах, зокрема, у відомостях на пенсію значилась саме як " ОСОБА_10 ". Проживала метрів 500 від неї. З 2002 року заявник проживав разом з матір"ю, ОСОБА_11 , яка померла у 2014. За цією адресою на даний час мешкають заявник з дружиною.

Свідок ОСОБА_12 дав аналогічні пояснення.

Згідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідні факти.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 263 - 265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року,

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , з 2002 року до дня її смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити заінтересованій особі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА