Номер провадження 2-зз/756/45/23
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

11 жовтня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-849/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,

УСТАНОВИВ:

06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-849/2002, які були накладені на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 28 вересня 2023 року дізнався, що на його квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року. Заборгованість перед стягувачем повністю погашена.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2023 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Заявник в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

11 жовтня 2023 року заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та копію свідоцтва про право власності на житло.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності заявника, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року у справі № 2-849/2002 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 16 травня 2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 692,51 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито у розмірі 51,00 грн.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 1995 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , в рівних долях.

Згідно відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 жовтня 2023 року мається запис про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1447269, зареєстровано: 08.11.2004 11:32:33 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора.

Відповідно до ч. ч. 7-8 цієї ж статті, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Між тим, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності заявника, внаслідок чого він позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Враховуючи те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 травня 2002 року набрало законної сили, пройшов значний час (близько двадцяти одного року) з дня набрання рішенням законної сили, заявник клопоче перед судом про скасування заходів забезпечення позову, накладена заборона відчуження порушує право заявника на вільне користування й розпорядження майном. Існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено, тому приходжу до переконання, що відсутні правові підстави для подальшого арешту квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що буде становити надмірний тягар власникам, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 158, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-849/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2002 року по справі № 2-849/2002 у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик