Справа № 211/2590/22
Провадження № 2/211/556/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.,

при секретарі Брюховій В.О.,

розглянувши в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівської районної в місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області, Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, треті особи: Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом , який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.03.2022 року вона звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування рішення Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2021 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

18.03.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/4592/22) у відкритті провадження у справі відмовлено, оскільки вказаний спір не є публічно-правовим та не пов`язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а передусім є спором про право, тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Роз`яснено право на звернення з даним позовом до відповідного місцевого загального суду в порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством.

01.11.2014 року між нею дошлюбне прізвище ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, від якого мають доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З батьком малолітньої доньки відносини не склалися, тому з серпня 2021 року вона разом зі своєю дитиною мешкає окремо від чоловіка.

На даний час шлюб між ними у встановленому законом порядку не розірвано, проте фактично шлюбні відносини припинено. Після припинення шлюбних відносин та народження доньки, вона з чоловіком не спілкується та сімейні стосунки не підтримує. Місцезнаходження чоловіка, батька спільної малолітньої дитини їй не відомо.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11669 від 08.09.2021 року за відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично й проживає разом з донькою. Будинок на праві власності належить її матері.

Після народження доньки вона була зареєстрована де прописаний її чоловік, ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

За своєю адресою реєстрації вона має намір зареєструвати й місце проживання своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоб в подальшому не виникло проблем з вибором дитячого садка та школи, де буде навчатися донька.

В зв`язку із зазначеним 30.11.2021 року вона звернулася до Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради із заявою про реєстрацією місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, у зазначеному вище будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак за результатом розгляду вказаної заяви отримала відмову у реєстрації місця проживання малолітньої доньки, так як вона не подала необхідних документів для реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме відсутня засвідчена в установленому порядку письмова згода другого з батьків ОСОБА_4 , який є законним представником малолітньої дитини. Відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

Вона вважає вказану відмову протиправною та такою, що позбавляє її малолітню доньку можливості скористатися правами, гарантованими їй Конституцією та Законами України, як громадянці України, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з відповідним позовом за захистом прав та інтересів малолітньої доньки ОСОБА_2 . Просить суду скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2021 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Департамент адміністративних послуг виконкому криворізької міської ради , здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.09.2022 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07.09.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

26.09.2023 року від Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву. Просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що департаментом адміністративних послуг рішення щодо відмови в реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 не приймалось. Позивачем не доведено, в чому саме полягає порушення інтересів позивача, не визначено, які саме дії чи бездіяльність відповідача ці права порушують. За даними з Реєстру Криворізької міської територіальної громади ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована не була. Отже для реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою законного представника, згода іншого законного представника є обов`язковою. У разі визначення місця проживання дитини рішенням суду або органом опіки та піклування, місце проживання дитини буде зареєстровано без надання згоди другим із законних представників. Таким чином, позовна вимога щодо зобов`язання департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради до суду надала заяву про розгляд справи без присутності представника департаменту, при розгляді справи врахувати відзив на позовну заяву.

Виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради надано почснення, що рада не є належним відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Отже зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 30.11.2021 року позивач звернулась до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 12).

В цей же день, 30.11.2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації місця проживання дитини, оскільки заявниця не подала необхідних документів для реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме відсутня засвідчена в установленому порядку письмова згода другого з батьків ОСОБА_4 , який є законним представником малолітньої дитини. Також відсутня квитанція про сплату адміністративного збору, що передбачена пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 та ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року ( а.с. 12 зворотна сторона).

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, орган реєстрації відмовляє в реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Встановлено та не заперечувалося позивачем у справі, що вона не надала відповідачу належним чином засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Також встановлено, що батько не був присутнім під час звернення позивача до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання дитини.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд вважає, що після встановлення відсутності всіх документів передбачених п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, відповідач, на який покладено обов`язок реєстрації місця проживання осіб не мав іншого варіанту поведінки ніж та, що встановлена чинним законодавством. Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті спірного рішення, діяв правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, для реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , 11.07.2021 року, за заявою законного представника, згода іншого законного представника є обов`язковою. У разі визначення місця проживання дитини рішенням суду або органом опіки та піклування, місце проживання дитини буде зареєстровано без надання згоди другим із законних представників.

Згідно з ч.1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Таким чином, суд приходить до переконання про недоведеність позивачем неправомірності прийнятих оскаржуваних рішень та відповідно відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 354-356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Ткаченко