Справа №949/258/23
Провадження №2-др/949/2/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Оборонова І.В.,
при секретарі судових засідань Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,
Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 28 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задоволено.
Вказаним рішенням стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 вартості спільного автомобіля марки "Hyundai іх20", VIN НОМЕР_1 , 2015 року випуску, що становить 157759 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень) та 1577,59 грн. (одну п`ятсот сімдесят сім гривень 59 коп.) понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.
28 вересня 2023 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2023 року.
06 жовтня 2023 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9166 грн.
До початку розгляду заяви, від сторін надійшли клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їхньої участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.
Прийняття додаткового рішення суду у справі передбачено ст. 280 ЦПК України.
Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону)
Статтею 19 Закону передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно зі ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути обґрунтованим та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9166 грн позивачем ОСОБА_1 надано:
- договір про надання правової допомоги від 03.02.2023, укладеного між адвокатом Неживком І.В. та Стельмах В.О. (а.с.31);
- додаток до договору про надання правової допомоги від 03.02.2023 (а.с.32);
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1347524 від 06.02.2023 (а.с.30);
- акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.02.2023, складений 02.10.2023 з переліком та вартістю послуг, наданих за цим договором на суму 9166 грн.
Відповідно до предмету договору про надання правової допомоги від 03.02.2023 адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво інтересів клієнта у цивільній справі з усіма правами сторони.
Відповідно до п. 5 договору, оплата та порядок розрахунку за надані адвокатом послуги проводиться у відповідності з додатком до даного договору, що є його невід`ємною частиною.
Так, п.п. 1.1 та 1.2 додатку до договору про надання правової допомоги сторони погодили, що за виконану роботу клієнт сплачує адвокату гонорар, загальна вартість юридичних послуг становить суму вартості витрачених адвокатом годин. Вартість однієї години роботи адвоката становить 1000 грн. Фактична кількість витрачених годин буде визначена в акті про надання правової допомоги (адвокатські послуги.
Згідно з наданим позивачем актом наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.02.2023, складеного 02.10.2023, адвокатом Неживком І.В. було надано позивачу ОСОБА_1 послуги з усної консультації, вивчення матеріалів, роз`яснення прав, витребування доказів, підготовки позовної заяви, підготовки до участі в розгляді справи та участь в судових засіданнях у розмірі 9166 грн. На надання вказаних послуг адвокатом витрачено 9 годин 10 хвилин.
Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений відтиском печатки адвоката.
Верховний Суд у своїй додатковій постанові від 18.02.2022 у справі 925/1545/20 акцентує увагу на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, нормами національного законодавства, зокрема ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, законодавець надав право іншій стороні клопотати про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з покладенням на таку сторону обов`язку доведення неспівмірності витрат (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Втім, відповідачем ОСОБА_2 такого клопотання суду не подано, що свідчить про згоду із заявленою позивачем сумою вартості послуг на правничу допомогу.
Тому суд, дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом Неживок І.В. позивачу ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги та додатку до даного договору, з огляду на наведене вище, визнає співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо наданих консультацій, вивчення письмових матеріалів, роз`яснення прав, витребування доказів, підготовки позовної заяви, підготовки до участі в розгляді справи, а також участь у судових засіданнях.
З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявлені позивачем ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 9166 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом Неживком І.В. обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 9166 грн. витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задоволити.
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 9166 грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят шість гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя: підпис.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду Оборонова І.В.