Справа № 553/1838/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ « АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ « АІА Фінанс Груп» звернулося до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 90228,11 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір у розмірі 2684, 00 грн., та витрат на правову допомогу 9511, 41 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.04.2018 року між ТОВ « АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1699926 від 23.04.2018 року. Договір укладено в електроній формі на умовах пропозиції ( оферти) укладання договору про надання кредиту, що опублікована на веб - сайті, підписана електроним цифровим підписом позивача 20.03.2018 року та акцептована відповідачем 23.04.2018 року, шляхом підписання електроним підписом відповідача. Грошові кошти у розмірі 4000, 00 грн., перераховані на рахунок відповідача 23.04.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ « Приватбанк» № 12761 від 23.04.2018 року. Отже позивачем, як кредитодавцем відповідачу, належним чином виконано зобов`язання, передбачені договором. Термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором до 23.05.2018 року. Однак відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Станом на 13.07.2023 року заборгованість відповідача становить 90228,11 грн. У зв.язку з чим вони вимущені звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою судді від 20.09.2023 дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлено, 23.04.2018 року між ТОВ « АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 1699926 від 23.04.2018 року. Договір укладено в електроній формі на умовах пропозиції ( оферти) укладання договору про надання кредиту, що опублікована на веб - сайті, credit.365ua, підписана електроним цифровим підписом позивача 20.03.2018 року та акцептована відповідачем 23.04.2018 року, шляхом підписання електроним підписом відповідача. Грошові кошти у розмірі 4000, 00 грн., перераховані на рахунок відповідача 23.04.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ « Приватбанк» № 12761 від 23.04.2018 року. Отже позивачем, як кредитодавцем відповідачу, належним чином виконано зобов`язання, передбачені договором. Термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором до 23.05.2018 року. Однак відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Станом на 13.07.2023 року заборгованість відповідача становить 90228,11 грн.

Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки і , відповідно укладання договору здійснюється наступним чином: коли клієнт на веб- сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки, договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ - сервіс надсилається на телефоний номер клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора SMS- відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними.

Безпосередньо дії відповідача в інформаційно - телекомунікаційній системі відображені в Реєстру (Log File) дій клієнта та ТОВ « АІА ФІНАНС ГРУП» щодо укладення зазначеного договору.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно пунктів 12-13 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд вважає, що позивач посилаючись на обставини укладання між сторонами зазначеного вище договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України « Про електронну комерцію», ця обставина підтверджується заявкою № 1699926 від 23.04.2018 року , де відповідач ОСОБА_1 зазначеною заявою ідентифікував себе в інформаційно- телекомунікаційній системі суб,єкта електронної комерції, надавши про себе відповіді , данні паспорту, банківського ( карткового) рахунку та банківської установи, та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом про е-комерцію, підписав зазначену заяву.

Умови договору містяться в розділі 111 оферти.

Згідно п. 1.1 договору: « кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов,язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника.

Згідно п. 2.1 договору: « договір укладається за кожною окремою погодженою заявкою позичальника на строк кредиту, визначений в такій заявці»

Згідно п. 2.2. договору: « сума кредиту та строк повернення кредиту в межах, визначених договором зазначається в заявці позичальника, що формується позичальником у власному особистому кабінеті на підставі умов договору.

Згідно п. 2.6 договору: « датою надання кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позичальника. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в день надання кредиту.

Грошові кошти у розмірі 4000, 00 грн., перераховані на рахунок відповідача 23.04.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ « Приватбанк» № 12761 від 23.04.2018 року.

Отже позивачем, як кредитодавцем відповідача, належним чином виконано зобов,язання.

Згідно п. 2.10 договору: « позичальник зобов,язаний повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, визначені п. 2.8 договору, в останій день строку користування кредитом.

Тому, термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором до 23.05.2018 року.

Відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено.

Згідно п. 2.11 договору: «починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов,язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування»

Згідно п. 7.4 договору: « у випадку припинення дії, або закінчення строку дії договору сторони не звільняються від обов,язку виконання зобов,язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов,язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п.2 ст. 625 ЦК України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 договору».

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання, на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем вимога щодо виконання зобов`язань за договором у відповідності до п.2 ст. 625 ЦК України була відправлена 27.03.2023 року.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов,язання.

Однак, починаючи із початком повномасштабного вторгнення РФ в Україну, позивач нараховує відповідачу проценти згідно п.2.11 договору до 23.02.2022 року ( за 1372 дні).

Згідно п. 2.11 договору: «починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов,язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування»

Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, суд вважає, що між ТОВ « АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився.

Суд доходить висновку про те, що договір позики було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9511,41 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору,а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню .

На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 509, 525, 526, 530, 257, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83,137,141,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ « АІА ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ « АІА ФІНАНС ГРУП» ідентифікаційний код: 41184403, індекс 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд.15/1Б, ( одержувач: ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», , п/р НОМЕР_2 в АТ « ТАСКОМБАНК», код Банку 339500) заборгованість за кредитним договором № 1699926 від 23.04.2018 року у розмірі 90228,11 грн., судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9511,41 грн., а всього стягнути 102 423,52 грн., ( сто дві тисячі чотириста двадцять три гривні 52 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко