П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року

м. Рівне

Справа № 558/485/22

Провадження № 22-ц/4815/1093/23

Головуючий у Демидівському районному суді

Рівненської області: суддя Феха Т.С.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції:

13 год. 10 хв. 26 червня 2023 року смт. Демидівка

Дубенського району Рівненської області

Повний текст рішення складено: 30 червня 2023 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року в суд звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (далі ТОВ " Рівнегаз Збут") з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ. Мотивуючи свої вимоги, покликалось на те, що ним здійснювалося постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеним відповідно до ст.ст. 634, 641, 642 ЦК України. Фактом згоди про приєднання до умов договору відповідача є оплата вартості поставленого природного газу, яка надходила на особовий рахунок з 01 вересня 2019 року по 23 лютого 2021 року в сумі 9 085,91 гривень, а також споживання нею природного газу, що підтверджується інформацією оператора газорозподільних мереж (далі Оператор ГРМ). Проте в повній мірі ОСОБА_1 вартість спожитого природного газу не оплатила та має заборгованість за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2022 року.

З наведених спонукань просило стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за поставлений природний газ за період з 01 грудня 2021 року по 31 березня 2022 року в розмірі 28 468,62 гривень, а також інфляційні втрати в розмірі 299 гривень та 3% річних в розмірі 44,54 гривень станом на 24 лютого 2022 року.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рівнегаз Збут" заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 28 468,62 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рівнегаз Збут" 3% річних в сумі 44,54 гривень та 299,00 гривень інфляційних втрат.

На рішення суду відповідач подала апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність і необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та не правильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала про те, що будь-яких договорів з позивачем про надання їй послуги з газопостачання не укладала, а відтак між сторонами немає відповідних зобов`язань. При цьому, на її думку, розрахунок із заборгованості є необґрунтованим, адже в ньому була відсутня інформація про показники лічильника. Хоча відповідач неодноразово зверталась до позивача з проханням провести звірку лічильника та зважала на це в судовому засіданні, адже внаслідок цього встановиться обставина, яка матиме істотне значення для вирішення спору, проте цього не було з`ясовано. Крім того, оскільки вона не укладала договір про надання послуги, то вважала, що відсутні підстави покладення на неї передбаченої ст.625 ЦК України відповідальності.

З викладених підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати.

У поданому відзиві представник позивача просила залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначалось про те, що досягнення сторонами згоди за договором надання послуги з постачання природного газу підтверджено належним чином, а саме споживанням відповідачем послуги, часткової сплати за це грошових коштів та фактом згоди відповідача про приєднання до оприлюдненого типового договору. Щодо розрахунку заборгованості, то представник позивача зважала на те, що довіритель не отримує інформації про показання лічильника природного газу від побутового споживача та не проводить розрахунок вартості поставленого природного газу на підставі показань лічильника. Так, об`єм розподіленого газу встановлюється Оператором ГРМ, але відповідачем правильності визначеного об`єму не спростовано. Незважаючи на те, що державою споживачу була призначена та виплачена житлова субсидія в спірні опалювальні періоди, проте нею взагалі не проводилась оплата вартості спожитого природного газу. Також вказувалося про те, що ОСОБА_1 жодного разу не зверталася до ТОВ "Рівнегаз Збут" із заявами про проведення звіряння стану нарахувань за спожитий природний газ та розрахунків, а проведення звіряння об`ємів спожитого природного газу із врахуванням показань лічильника природного газу здійснюється споживачем з іншою юридичною особою - AT "ОГС Рівнегаз".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Судом було з`ясовано, що постачання природного газу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ "Рівнегаз Збут" на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1386/27831 і Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила). Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Дослідженою інформацією про фінансовий стан по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 8) встановлено, що заборгованість за надані послуги з постачання природного газу становить 28468,62 гривень та розрахована на розділений Оператором ГРМ об`єм природного газу: за грудень 2021 року в об`ємі 2457,03м. куб., що складає 18 687,66 гривень; за січень 2022 року в об`ємі 72,44 м.куб., що складає неоплачену вартість поставленого природного газу 578,80 гривень; за лютий 2022 року в об`ємі 1029,19 м.куб., що складає неоплачену вартість поставленого природного газу 8 223,23 гривень; за березень 2022 року в об`ємі 122,52 м.куб., що складає неоплачену вартість поставленого природного газу 978,93 гривень.

Повно і правильно встановивши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного побутовим споживачам та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник.

Отже, відсутні підстави вважати, що між сторонами відсутні договірні відносини з приводу надання послуги з постачання природного газу, оскільки відповідач фактично користувалась цією послугою та частково здійснювала плату за неї.

Крім того, відповідач отримала субсидію на оплату цієї комунальної послуги, а також, як зазначала, вчиняла дії щодо проведення звірики показників лічильника спожитого природного газу, чим також спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність між сторонами зобов`язань.

Як правильно на це посилається представник позивача, саме Оператор ГРМ визначає об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем.

Взаємовідносини Оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, в т.ч. побутовими споживачами, визначаються Кодексом газорозподільних систем (далі - КГС), затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до підпункту 8 пункту 3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІХ КГС порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

У пункті 1 глави 4 розділу ІХ КГС передбачено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Відповідно до 4 та 5 абзаців пункту 5 глави 4 розділу ІХ КГС визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно з підпунктами 5.1-5.3 Типового договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Виходячи зі змісту наведених положень, постачання відповідачу, як побутовому споживачу природного газу, здійснюється за обов`язковою участю Оператора ГРМ, на якого законом покладено обов`язок вести облік об`єму (обсягу) споживання природного газу споживачем відповідно до умов договору розподілу природного газу.

У спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має АТ "ОГС Рівнегаз", до газорозподільної системи якого підключений відповідач. Саме АТ "ОГС Рівнегаз" як Оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу і доводить ці показники до позивача, який, у свою чергу, лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно встановлених НКРЕКП тарифів для населення.

Як видно з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, для проведення взаємної звірки обсягів спожитого природного газу в Оператора ГРМ відповідачеві судом надавався відповідний час, у зв`язку з чим судовий розгляд справи неодноразово відкладався.

Проте ані в районному суді, ані в суді апеляційної інстанції розмір об`єму (обсягу) спожитого ОСОБА_1 природного газу, за яким обліковується заборгованість, спростовано не було.

Оскільки відповідач порушила обов`язок з оплати послуги за користування природним газом, тому в силу ст. 625 ЦК України зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Здійснений в порядку вказаної матеріально-правової норми розрахунок також не спростований.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вкидання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заперечень проти позову, в т.ч. і щодо відсутності вини відповідача, матеріали справи не містять.

Так, позиція відповідача та виклад нею обставин справи не були доведені під час судового розгляду, фактично ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути визнані судом визнані встановленими.

Отже, аргументи заявника про незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення на увагу не заслуговують і спростовуються правильністю висновків суду.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Спонуканням для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків