РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 1000 м.кв., для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території Володимирської (бувшої Володимир Волинської) міської ради Володимирського району Волинської області.

На випадок своє смерті ОСОБА_3 залишив заповіт. В заповіті, що посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області 18.02.2005 року він зробив таке заповітне розпорядження: що все належне йому на день смерті майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що він за законом чи за заповітом матиме право, заповідає своїй дочці - ОСОБА_1 . Даний заповіт змінено і відмінено не було.

Вказує, що позивачка вважається такою що прийняла спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, доглядала і похоронила.

Окрім позивачки у покійного ОСОБА_3 є ще одна спадкоємиця, це дружина останнього, мати позивачки ОСОБА_2 , яка має право на обов`язкову частку у вказаній вище спадщині, однак остання у встановленому законом порядку відмовилася від вказаної вище спадщини і на спадщину не претендує.

Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку, площею 1000 м.кв., для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території Володимирської (бувшої Володимир Волинської) міської ради Володимирського району Волинської області, за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 14.09.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання також не з`явилася, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи те, що учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - батько позивача та чоловік відповідача. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 172, копію свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 , довідкою РАЦС по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції від 08.06.2005 №4-3.47/180 про реєстрацію шлюбу позивачки з ОСОБА_4 , копією паспорта відповідачки, де мається позначка про реєстрацію шлюбу з померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 1000 м.кв., для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території Володимирської (бувшої Володимир Волинської) міської ради Володимирського району Волинської області.

Вказані обставини підтверджуються реєстраційним посвідченням від 26.05.1970 року, державним актом на право власності на землю серії ІІ-ВЛ №004524 .

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, який складений 18.02.2005 та посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-135, згідно якого він зробив таке заповітне розпорядження: що все належне йому на день смерті майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що він за законом чи за заповітом матиме право, заповідає своїй дочці - ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 , 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки про зареєстрованих осіб від 28.03.2017 року №1438 позивач ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на день його смерті, а отже прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька.

21 липня 2023 року позивач звернулася до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте, листом державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Ю.М. Хоми від 01.08.2023 року позивачу було роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, у зв`язку з відсутні правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно та запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 69 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом вищевказаного спадкового майна, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 :

- право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- право власності на земельну ділянку, площею 1000 м.кв., для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території Володимирської (бувшої Володимир Волинської) міської ради Володимирського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Головуючий А.М. Лутай