_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3927/22
Провадження № 2/947/358/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С.. Остапчук О.Є. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сегенюк Світлана Борисівна, про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд усунути відповідачів ОСОБА_4 та Зюзіну від права на спадкування в порядку ч.1 ст. 1266 Цивільного кодексу України за правом представлення, яка відкрилось після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця, спадкоємцями за законом є вона, як донька покійної та, за правом представлення після смерті іншого сина, відповідачі, які за життя ОСОБА_5 не цікавились станом її здоров`я та ухилилась від надання бабусі належної допомоги через її похилий вік, не виконуючи встановлені законом обов`язки.

Відповідачі ти їх представник адвокат Пилаєва В.В. позовні вимоги не визнали та заперечувала проти того, що не цікавилась здоров`ям бабусі, наполягаючи на тому що відвідували її, а крім того матеріальний стан самих відповідачів був скрутним та не дозволяв постійно надавати матеріальну допомогу. Крім того відповідачі заявляли що до них із будь якими проханнями про надання додаткової допомоги а ні сама бабуся а ні позивач не звертались.

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява подана до суду 28.01.2022 року.

09.08.2022 адвокатом Пилаєвою В.В., яка представляє відповідачів, подано відзив, у якому вона проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що спадкодавець ОСОБА_5 не перебувала у безпорадному стані, а сама вона не потребувала допомоги безпосередньо від онуків відповідачів.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року відкрито провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання.

У приватного нотаріуса Сегенюк С. витребувані заяви про прийняття спадщини, або відмову від неї, які були подані після смерті ОСОБА_5 .

У судовому засіданні були допитані позивач в якості свідка, а також свідки з її боку.

Від третьої особи надійшла письмова заява про розгляд справи на підставі матеріалів справи без її участі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Як встановлено у судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , спадкоємцями після смерті якої є позивач та відповідачі, як онуки та рідні діти сина спадкодавці ОСОБА_6 , який помер до відкриття спадщини.

До нотаріальної контори із заявами про вступ у спадщину звернулись як позивач так і відповідачі.

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини щодо отримання спадщини та усунення від справа на спадкування врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК).

Так, згідно ч.1 ст. 1216 ЦК Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ч.1 ст. 1217 ЦК ).

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( с.1-3 ст. 1223 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ч.1 ст. 1261 ЦК ).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1266 ЦК).

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Обов`язок утримання онуками своєї баби визначений ст.266 СК України, згідно якої, зокрема, повнолітні внуки, зобов`язані утримувати непрацездатну бабу, яка потребує матеріальної допомоги і якщо у неї немає чоловіка, повнолітньої дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи зі змісту указаної норми закону та відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

5. Оцінка судом аргументів сторін

Суд вважає що у судовому засіданні не знайшло підтвердження належними та допустимими доказами що відповідачі були зобов`язані, згідно вимог ст.266 СК України, утримувати спадкодавцю ОСОБА_5 , оскільки у дочки спадодавиці позивачки, не було поважних причин (неспроможності) не надавати їй належного утримання, і що відповідачі мали можливість надавати матеріальне допомогу.

З пояснень позивачки, допитаної як свідка, та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вбачається, що за життя ОСОБА_5 хворіла, онуки їй не допомагали, допомогу надавала позивач та її донька, передавали бабусі їжу.

Стороною позивача не було доведено і перебування спадкодавця ОСОБА_5 перед смертю у безпорадному стані який потребував постійного стороннього догляду, так як дані обставини можуть бути доведені лише висновком відповідної експертизи, клопотання про проведення якої сторона позивача, яку представляла адвокат Шляпіна Л., не заявляла.

6. Обґрунтування мотивів рішення суду

Враховуючи вищенаведене суд вважає що під час розгляду справи з боку сторони позивача не було доведені позовні вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч.1 ст. 81 ЦПК).

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

7.Розподіл судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

Відмова у задоволенні позову є одночасною відмовою і у задоволенні вимог про стягнення з відповідача понесених на оплату судового збору витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.