У Х В А Л А

"13" жовтня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/15807/23

провадження № 2/755/6872/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про визнання потенційних відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , позивачем не долучено до позовної заяви правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 задля підтвердження майнового права (правового статусу) ОСОБА_1 на звернення із вказаними позовними вимогами негаторного характеру, а також задля визначення правового режиму спірного нерухомого майна, а також позивачем має бути зазначено правові підстави набуття права користування на квартиру як позивачем так і потенційними відповідачами, із наданням доказів останнього.

Крім того, звертаючись з даним позовом до суду, позивачем не долучено до позовної заяви доказів, які мали свідчити про те, що потенційний відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , 2020 року народження, а також відсутні докази того, що ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 , 2020 року народження, протягом останнього року, що передує даті зверненню позивача з даним позовом до суду, а саме: з жовтня 2022 року, не проживають в спірній квартирі (довідок, листів тощо про проживання відповідачів потягом зазначеного позивачем строку за іншою адресою, актів, складених комісією ЖРЕО та посвідчених начальником ЖРЕО протягом року, що передує даті звернення з позовом до суду про відсутність відповідачів за зазначеною адресою тощо), та позивачем мають бути долучені до матеріалів позовної заяви інші офіційні докази непроживання відповідачів за адресою спірної квартири протягом року, що передує даті звернення з даним позовом до суду. При цьому слід урахувати, що рішення суду не може ґрунтуватися лише на показаннях свідків.

Крім того, в порушення вищенаведених норм процесуального законодавства України позивачем не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та власноручно завірено позивачем, що також є порушенням п. 8 ч. 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1, 3 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Так, позивачем пред`явлено даний позов до потенційного відповідача ОСОБА_3 , 2020 року народження, тобто до малолітньої особи, що є неприпустимим, оскільки права неповнолітніх осіб мають представляти в межах судового розгляду лише їх законні представники (батьки, усиновлювачі, піклувальники), тому позивачем має бути уточнено коло учасників справи та спосіб захисту порушеного права щодо пред`явлення позовних вимог до відповідача 2020 року народження, який станом на день звернення позивача з даним позовом до суду не є повнолітньою особою, не має повної цивільної дієздатності, тому захист прав такої особи відповідно до закону здійснює його законний представник, із наданням суду доказів наявності такого права, та відповідний орган опіки та піклування (Служба у справах дітей) за зареєстрованим місцем проживання дитини, який діє в якості третьої особи в інтересах неповнолітнього відповідача та готує висновок щодо захисту прав дитини та можливості позбавлення дитини права користування спірним нерухомим майном.

Відповідно до ст. 53 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Таким чином, з огляду на вирішення даного спору в частині права користування житлом малолітньої особи, позивачем має бути залучено до кола учасників справи Службу у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, на яку покладено обов`язок здійснення функцій захисту неповнолітніх, в тому числі, і захисту права на житло.

Крім того, позивачем має бути наведено правове обґрунтування заявлення одночасно двох вимог немайнового характеру про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та усунення позивачу перешкод у користуванні житловим приміщенням. При цьому зміст позовної заяви не містить даних, якими діями відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням, в той час як на твердження позивача останні не проживають в цьому приміщенні.

Таким чином позивачем підлягають до уточнення вимоги, що складають предмет заявленого спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.

Як убачається із документів, доданих до матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Однак, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та усунення позивачу перешкод у користуванні житловим приміщенням), тому позивачем має бути доплачено судовий збір за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 1 073,60 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган