Справа № 211/4867/22
Провадження № 2/211/962/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просив суд припинити стягнення аліментів з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, стягнутих на підставі судового наказу № 211/3942/18, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2018 року, починаючи з 01 жовтня 2020 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження м. Кривий Ріг на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця. Покласти на відповідача судові витрати.

В обгрунтування позову вказавши, що судовим наказом від 25.09.2018 року, виданим Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/3942/18 стягнуто аліменти з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця. У відповідності до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідачка фактично отримує кошти (які є власністю дітей), тому Позивач вимушений звернутися до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей враховуючи нижче наведені обставини. Позивач та відповідачка, перебували у шлюбі з 01.09.2006 року. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2018 року шлюб розірвано. Зазначені обставини підтверджуються копією рішення суду. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Неповнолітні діти проживають за місцем реєстрації, та після розірвання шлюбу між батьками продовжили проживати з позивачем. В кінці вересня 2020 року відповідачка виїжджає з квартири за своїм бажанням, та залишає дітей з позивачем. На той час у неї не було бажання забирати дітей з собою, що підтверджується актом від 21.04.2021 року затвердженим «Комбінатом благоустрою», копія додається до позову. Таким чином, між батьками дітей було визначено місце проживання дітей з батьком. Проте, позивачка по справі, залишивши дітей зі позивачем, тобто батьком дітей, не відкликала виконавчий документ щодо аліментів та продовжувала їх отримувати. В травні 2021 року відповідачка зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання молодшого сина ( в самому позові зазначала та визнавала факт, що діти мешкають з батьком та старша дитина виявила бажання мешкати з батьком). Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2022 року по справі 211/2797/21 було затверджено мирову угоду між сторонами , згідно якої сторони визначилися, що молодший син мешкає з батьком. Копія Ухвали суду від 15.08.2022 року додається. Таким чином, діти продовжили мешкати з батьком та знаходяться на його утриманні. ОСОБА_2 розуміючи, що отримує щомісяця аліменти на утримання дітей (які фактично не мешкають з нею ), не відкликала виконавчий документ щодо аліментів та продовжувала їх отримувати. Тривалий час позивач намагався вирішити питання з відповідачкою позасудовим порядком. Проте, відповідачка не передає отримані аліменти для дітей, ані відкликає виконавчий лист. Більш того, навіть на звернення старшого сина щодо коштів ( які необхідні для придбання певних речей) відповіла відмовою. Зі свого боку відповідачка взагалі усунулася від спілкування з дітьми, жодним чином не приймає участь в їх матеріальному утриманні. При цьому продовжує отримувати аліменти з позивача, які не витрачає за призначенням. Відповідачка особисто не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, добровільно не перераховує кошти отримані як аліменти (що утримані з позивача за судовим наказом), чим ставить дітей та позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач працює, але у зв`язку з воєнним станом робочий час було скорочено та повідомлено про вимушений простій підприємства. Тобто, отриманих коштів недостатньо навіть для забезпечення належного мінімального рівня повсякденного життя. Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів (в тому числі за минулий період, але в межах строків позовної давності), з урахуванням того, що аліменти є місячними платежами для забезпечення поточних потреб дитини, а тому слід запобігти необґрунтованому перерахуванню (отриманню) відповідачу аліментів за період, коли діти з нею не проживали і знаходились у платника аліментів. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, прошу суд захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 01 жовтня 2020 року. Як зазначалося вище, відповідачка не діє в інтересах дітей, матеріально їх не утримує взагалі, мирним шляхом вирішити питання не вдається, тому позивач вимушений одночасно звернутися до суду з вимогою стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідачка є фізичною особою підприємцем, тобто має власний дохід та в будь-якому разі повинна виконувати свої батьківські обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.07.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких після розірвання шлюбу відповідачка продовжувала проживати з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , квартира належить на праві власності матері ОСОБА_4 , останній свого житла не має. 10.11.2020 року ОСОБА_2 , за договором купівлі-продажу придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та стала мешкати в належній їй квартирі. Однак постійно була та буває у дітей, оскільки ОСОБА_4 позмінно працює « Арселормітал Кривий Ріг» 4 дні, з 7 до 15 години, 4 дні з 15 до 23 годин, 4 дні з 23 до 7 години. Після того, як вона набула собі у власність квартиру, то забажала забрати дітей до себе та зареєструвати дітей у себе. ОСОБА_4 відмовив в цьому. На той час старшому синові ОСОБА_6 було повних 14 років, у відповідності до ч.2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. ОСОБА_7 вирішив проживати з батьком, тому вона прийняла його бажання та волю. Але у неї з чоловіком виник спір, що до визначення місця проживання молодшого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В Довгинцівському районному суді була відкрита та розглядалася цивільна справа про визначення місця проживання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В процесі розгляду цивільної справи, було встановлено, що наші сини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , люблять один одного, ОСОБА_8 казав, що любить брата, хоче жити зі нею та братом. Тому через силу, вирішила, щоб сини не розлучалися, та що це може бути психологічною травмою для синів. Тому пішла на поступки, та з відповідачем при розгляді справи була підписана мирова угода, яка була затверджена судом. Відповідно до умов мирової угоди, яка була затверджена судом: Сторони погоджуються з тим, що ОСОБА_4 , батько малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не буде чинити перешкоди в спілкуванні та вихованні матері ОСОБА_2 , шляхом узгодження графіку зустрічей, а саме: матір ОСОБА_2 має право на зустріч з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кожен будній день неділі з 18 до 20 годин, без участі батька; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кожну п`ятницю неділі з 18 годин до 18 годин неділі, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на осінні канікули з 28.10 по 03.11 кожного року, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на весняні канікули з 19.03 по 27.03 кожного року, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на літній період кожного року з 27.05 по 08.06, з 22.06.по 06.0, з 27.07 по 09.08, з 23.08 по 30.08, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на світо Новий Рік з З 1*2 по 06.01, з ночівлею; графік зустрічей в літній період може змінюватися з урахуванням відпусток батьків, для того що повезти малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на оздоровлення на море, або в Карпати. Таким чином, у відповідності до мирової угоди сини майже кожен день знаходяться у відповідачки, а молодший син фактично пів місяці проживає у з матір`ю. У них також була домовленість що до утримання дітей, що дітей буде обувати та одягати мати, та щоб вона всі кошти які отримує як аліменти витрачала на дітей. Все це було усні домовленості, які вони в мировій угоді не зазначили, але ці домовленості були. Це все в інтересах дітей, так як колишній чоловік, із за графіка в роботі, не має повної можливості утримувати синів, виховувати їх. Що до аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.09.2018 року. Дійсно відповідач отримує грошові кошти на утримання дітей, які у повному обсязі витрачаю на обох синів, вона також за свої кошти утримую синів. Надає суду квитанції які випадково в збереглися, що до витрат на дітей. До подачі цього позову у сторін не виникало спорів, що до утримання дітей, дітей утримувала як мати за свої кошти так і за кошти позивача, які перераховував позивач як аліменти, про що чоловік знав, як від відповідачки так і від дітей. За деякий час до подачі позову, у сторін була розмова, що до аліментів, вони домовилися, що відповідачка відмовлюся від аліментів на утримання дітей, вони також домовилися, які грошові кошти на дітей вони будуть витрачати, відповідачка виконувала домовленості, тому для неї позовні вимоги, що до стягнення аліментів були несподіванкою. У відповідності до ч.І ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка виконує свої обов`язки по утриманню дітей не лише за кошти які сплачує як аліменти ОСОБА_4 , крім того як вище зазначила, відповідно до мирової угоди діти майже пів неділі реально знаходяться зі матір`ю. Окрім того вона пере речі дітей, прибирає у них, однак позивач це вважає як мій обов`язок, не враховує те, що це також відноситься як утримання дітей. Заперечує проти стягнення з неї аліментів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, пояснила по змісту позовної заяви, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила відповідно своїх письмових пояснень, що вона утримує дітей та перераховує кошти старшому сину на картку, просила відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, пояснив відповідно змісту письмових пояснень, що діти дуже часто перебувають з матір`ю, гроші з аліментів та свої вона витрачає на дітей, відсутні докази, що матір не утримує дітей, відповідачка не заперечує, щоб на її користь не стягувались аліменти з позивача, але заперечує щодо стягнення аліментів з неї, так як вона утримує дітей та діти часто перебувають з нею.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, судовим наказом від 25.09.2018 року, виданим Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 211/3942/18 стягнуто аліменти з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця.

Позивач та відповідачка, перебували у шлюбі з 01.09.2006 року. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2018 року шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою від 15.08.2022 року Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області була затверджена судом мирова угода. Відповідно до умов мирової угоди, яка була затверджена судом:

Сторони погоджуються з тим, що ОСОБА_4 , батько малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не буде чинити перешкоди в спілкуванні та вихованні матері ОСОБА_2 , шляхом узгодження графіку зустрічей, а саме: матір ОСОБА_2 має право на зустріч з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кожен будній день неділі з 18 до 20 годин, без участі батька; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кожну п`ятницю неділі з 18 годин до 18 годин неділі, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на осінні канікули з 28.10 по 03.11 кожного року, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на весняні канікули з 19.03 по 27.03 кожного року, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на літній період кожного року з 27.05 по 08.06, з 22.06.по 06.0, з 27.07 по 09.08, з 23.08 по 30.08, з ночівлею; матір ОСОБА_2 має право забирати до себе додому за адресою АДРЕСА_2 , малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на світо Новий Рік з З 1*2 по 06.01, з ночівлею; графік зустрічей в літній період може змінюватися з урахуванням відпусток батьків, для того що повезти малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на оздоровлення на море, або в

ОСОБА_9 розуміючи, що отримує щомісяця аліменти на утримання дітей, місце проживання яких визначено з батьком, не відкликала виконавчий документ щодо аліментів на дітей та продовжувала їх отримувати.

Позивачем надано до суду квитанції з яких вбачається, що вона сплачує за дитину ОСОБА_10 фонди, купує шкільне обладнання та продукти для дітей, а тому вона також утримує дітей, які бувають у неї дуже часто через графік роботи позивача, а дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно умов мирової угоди може в матері ночувати, проводити канікули та вихідні, а отже перебуває ї на її утриманні також.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Крім того, відповідно до положень статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін.

З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів.

Судом встановлено, що згідно мирової угоди діти проживають з батьком, а отже знаходяться на його утриманні, що не спростовано відповідачем, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Але при цьому, оскільки діти часто перебувають у матері, молодший син ОСОБА_8 згідно мирової угоди може ночувати, проводити канікули та бути з матір`ю, що не заперечується позивачем згідно мирової угоди, а отже мати також несе витрати на утримання дітей, зокрема молодшого сина, суд приходить до висновку, що немає підстав для стягнення аліментів з матері.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби дітей, виходячи з того, що обоє батьків утримують дітей, приймають участь в їх житті та розвитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, припинення стягнення аліментів з позивача, та відмову у стягненні аліментів з відповідачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дітей - задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, стягнутих на підставі судового наказу № 211/3942/18 виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2018 року, починаючи стягнення з 01.10.2020 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.10.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат