Справа № 591/5128/23
Провадження № 2/591/820/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання Міняйло З.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Зарічного районного суду м. Суми з вказаним позовом до ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що вони є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Відповідачка не проживає в зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою вона не цікавиться. Перешкод в користування житловим приміщенням відповідачці не чиняться. Посилаючись на те, що реєстрація відповідачки порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном, позбавляє можливості продати квартиру чи обміняти, оформити субсидію, просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2023 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначене судове засідання на 05 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв.
05 вересня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 11 жовтня 2023 року в зв`язку з неявкою відповідачки та відсутністю відомостей про її належне сповіщення про час і місце судового розгляду..
В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Зі згоди позивачів, викладених в письмових заявах, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 березня 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5,6).
З інформації на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 14.03-08/109792 від 14 червня 2023 року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 21).
Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивачі чинять відповідачці перешкоди в користуванні зазначеним житлом.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Факт не проживання відповідачки в належній позивачам квартири понад один рік без поважних причин не спростовано відповідачкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.
Таким чином встановлено, що відповідачка понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі.
Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідачки за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, суду не надано.
Суд, вважає, що право позивачів на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути в з відповідачки на користь позивачів судові витрати у виді судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп., тобто по 536 грн. 80 коп. на користь кожного позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., тобто по 536 грн. 80 коп. на користь кожного позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.П.Сидоренко