Провадження номер 2-з/756/182/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

13 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степанова Олександра Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Степанова О.Л. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: усунути ОСОБА_2 , 05 жовтня 1954 року, від права на спадкування за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно з поданням позову представник позивача - адвокат Степанов О.Л. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: заборонити державному нотаріусу Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніній Л.А. вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 10 жовтня 2023 року заяву передано до розгляду головуючому судді Шролик І.С.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є племінники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадкоємці звернулися до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій. Державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу

Позивачу відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті його тітки ОСОБА_3 звернувся також її племінник ОСОБА_2 , який ухилявся від надання допомоги спадкодавцю при житті та не здійснював її поховання.

Отже, у разі невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Саніній Л.А. видати ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті рідної тітки ОСОБА_3 , може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду, а також завдати шкоди правам позивача та його законним інтересам.

Дослідивши заяву, подані в її обґрунтування матеріали, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї копій документів, спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням предмету позову, позивачем також не доведена наявність такої підстави для забезпечення позову як ускладнення виконання майбутнього рішення суду, оскільки позов має немайновий характер і стосується усунення від права на спадкування, а не визнання за позивачем права власності на спадкову масу, яка відкрилася після смерті тітки.

Разом з цим, позивачем взагалі не зазначено, в чому саме полягає невиконання рішення суду про усунення від права на спадкування та не доведено, яким чином не вжиття судом заходу забезпечення позову у даній справі може ускладнити чи унеможливити його виконання.

Крім того, ч. 2 ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Судом встановлено, що позивачем шляхом подання до суду позовної заяви про усунення від права на спадкування після смерті тітки ОСОБА_3 , фактично оспорюється право іншого спадкодавця - відповідача ОСОБА_2 на спадкування належного спадкодавцю майна.

Доказів звернення позивача з відповідною заявою до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори про звернення до суду з позовом та перебуванні на розгляді Оболонського районного суду м. Києва поданої ним до іншого спадкоємця позовної заяви про усунення від права на спадкування, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду надано не було.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Степанова Олександра Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик