Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5572/23
Номер провадження2/711/1958/23
РІШЕННЯ
11 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого-судді Казидуб О.Г.
при секретарі: Шульга А.В.
представника позивача адвоката :Хоміка С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання такою, що прийняла спадщину,-
Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді 11/200 частини будинку по АДРЕСА_2 . Заповіт батько не залишив.
Зазначає, що із спадкоємців першої черги за законом на день смерті батька, відповідно до ст. 1261 ЦК України, була лише вона дочка померлого.
В визначений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, так як вважала, що спадщину прийняла спільно проживаючи з батьком на день його смерті.
Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, так як заяву про прийняття спадщини в визначений законом строк вона не подала і не була зареєстрованою з батьком за однією адресою на день його смерті.
Тому, вона вимушена звертатись до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання її такою, що прийняла спадщину.
Вказує, що вона є співвласницею нарівні з батьком частини будинку по АДРЕСА_2 і до 2017 року була в ньому зареєстрована. На день смерті батька вона хоч і не була зареєстрована в будинку, але фактично проживала в ньому.
Відповідно до Довідки з місця проживання, складеної та посвідченої головою комітету самоорганізації населення після смерті батька в листопаді 2020 року та акту опитування сусідів від 04 липня 2023 року, вона фактично проживала по день смерті батька з ним в будинку по АДРЕСА_2 .
Доказом її проживання разом з батьком на день його смерті є отримання поштової кореспонденції на її ім`я з « ОСОБА_3 », акт про вилучення лічильника води на повірку, квитанції про оплату нею комунальних послуг, лист міської ради, довідка зі школи дочки.
Просить постановити рішення, яким установити юридичний факт про те, що вона постійно проживала з батьком ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку по АДРЕСА_2 та визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
21 серпня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
25 вересня 2023 року ухвалю суду вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання.
04 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено цивільну справу до судового розгляду.
Адвокат Хомік Сергій Григорович, який діє в інтересах позивача, в судовому засіданні позов пітримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Представник відповідача Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також зазначено, що щодо заявлених вимог покладаються на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що позивачка є хрещеною його сина, родинами вони дуже давно товаришують. З батьком позивачки був у хороших відносинах, він допомогав з будівництвом. Вони всі разом проживали однією сім`єю, багато їм допомогав з ремонтом по будинку, з ремонту водопостачання та водовідведення. Коли її батько хворів, то свідок, також, їм допомогав, відвозив їх до лікарні. Стверджує, що позивачка дійсно проживала в цій квартирі з батьком до моменту його смерті.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що позивачка є її сусідкою , вона також проживає в цьому будинку. З позивачкою вони є однолітками. Позивачка з батьком і матір`ю разом заїхали в цю квартиру, мати згодом померла. З батьком позивачки свідок дуже гарно спілкувалася.
Суд, заслухавши пояснення адвоката Хомік Сергія Григоровича, який діє в інтересах позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 . Батьком вказаний ОСОБА_2 .
Відповідно до Свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 04 липня 2007 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної приватної власності належить ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управлінння Міністерства юстиції (м. Київ).
Відповідно до змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 174/02-31 від 10.08.2023 року, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. встановлено, що відповідно до Довідки, виданої Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 5475/01.03-01 від 10.08.2023 року, за адресою реєстрації спадкодавця на час відкриття спадщини, реєстрація місця проживання ОСОБА_1 відсутня. Задачиною ОСОБА_14 пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та в судовому порядку не продовжено строк для прийняття спадщини. Даною постановою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/200 часток в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено.
В матеріалах справи є Акт опитування сусідів від 04.07.2023 року, затверджений головним спеціалістом та Посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 ). Донька доглядала свого батька впродовж довготривалої хвороби та здійснила поховання.
Також, відповідно до Довідки з місця проживання та про склад сім`ї № 74 від 12 листопада 2020 року, наданої Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Богданівський», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 02 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 . Вели спільне господарство, донька доглядала свого батька та здійснила поховання.
Доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.
Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Отже, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , нотаріусу необхідно надати документ, який підтверджує родинні відносини спадкоємців зі спадкодавцем.
У випадку відсутності будь-якого документа, необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину, або виявлення помилки в поданих документах, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснюєтья право на звернення до суду за визнанням факту родинних чи інших відносин з спадкодавцем.».
Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).
Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
З урахуванням наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що в даному випадку, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту їхнього спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків по день смерті.
Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року в справі №205/7584/16-ц.
Згідно показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивач дійсно проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про доведеність заявниками факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2
протягом п`яти років на момент відкриття спадщини, оскільки, їхні відносини мали характер сімейних та були пов`язані зі спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.
Оскільки, в інший спосіб встановити зазначений факт неможливо, від його встановлення залежить виникнення у позивача права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , позовна вимога в частині встановлення юридичного факту про те, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала з батьком ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку по АДРЕСА_2 підлягає задоволенню.
Задоволення даної позовної вимоги необхідне позивачу для подальшого оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_2 .
Відносно позовної вимоги про визнання ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 суд не знаходить підстав.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 315-316, 319 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання такою, що прийняла спадщину- задовольнити частково.
Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 постійно проживала з батьком ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку по АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб