ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21883/22

Провадження № 22-ц/4820/972/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21883/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2023 року в складі судді Стефанишина С.Л. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборговаості за договором позики у розмірі 27010 доларів США, а також пеню в розмірі 127415,61 грн., 3 % річних в сумі - 20945,03 грн.

В обґрунтування позову вказував, що 15 лютого 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким передав у власність ОСОБА_1 власні грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США. За цим договором відповідач зобов`язався повернути вказану суму позики та проценти за час користування позикою на умовах укладеного договору. Протягом року останнім було погашено частину заборгованості та станом на 15.01.2022 року заборгованість за договором позики склала 27 010 доларів США. Однак, з 15 січня 2022 року по час подання позову до суду відповідач не здійснив жодного платежу на погашення наявної заборгованості.

Таким чином, у зв`язку із простроченням термінів погашення заборгованості за договором позики від 15.02.2021 року, станом на 29.09.2022 року сума неповернутих грошових коштів становить 27010 доларів США, пеня за період з 15.01.2022 року по 29.09.2022 року складає 127415,61 грн., 3 % річних за період з 15.01.2022 року по 29.09.2022 року - 20945,03 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд задоволити позов.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2023 року вказаний позову було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 27010 доларів США, пеню у розмірі 127415,61 грн., 3 % річних у сумі 20945,03 грн., а також судовий збір у сумі 11360,80 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки обмежив його можливості здійснити свої процесуальні права, здійснення яких можливо лише на стадії підготовчого провадження. Суд, всупереч його клопотанню та без жодного відповідного обґрунтування, не надавши правової оцінки наданим первинним лікарським документам, які підтверджували поважність його неявки в підготовче судове засідання, закрив засідання.

Крім того, апелянт вважає, що суд неправомірно відмовив в задоволенні клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи. Так, вказує, що з позовної заяви не вбачається яку саме суму коштів ним було повернуто на погашення заборгованості, розрахунки наведені без обґрунтувань, зокрема, судом не з`ясовано чи відповідає розрахунок пені у розмірі 0,05% від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язання імперативним вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», що на думку апелянта, обмежило суд в прийнятті обґрунтованого рішення. Отже, відхиляючи клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи, суд не повно та не всебічно розглянув справу, мотивувавши своє рішення лише доводами позовної заяви.

Тому, апелянт вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам процесуального законодавства щодо його законності та обґрунтованості і має бути скасоване.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення залишити без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішенню суду зміні з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що 15 лютого 2021 року між ОСОБА_2 як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником був укладений договір позики в простій письмовій формі.

За умовами даного договору позикодавець передає у власність позичальника 40000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму та проценти за користування позикою на умовах даного договору. Позикодавець надає позику одночасно з підписанням договору. Підписанням цього договору позичальник підтверджує отримання позики в повному обсязі.

Позика надається в готівковій формі в доларах США та повертається в готівковій формі в доларах США.

Позика повертається відповідно до графіку: 15 квітня 2021 року 20000 доларів США, 11 червня 2021 року 20000 доларів США.

Додатково до суми позики позичальник сплачує позикодавцю проценти за користування позикою у строки: 15 квітня 2021 року 667 доларів США, 11 червня 2021 року - 1080 доларів США.

При порушенні позичальником строків повернення позики він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,05% від розміру неповернутої частини позики за кожен день прострочення.

Договір підписано сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Отже позивач надав відповідачу за договором позику в сумі 40000 доларів США, однак відповідач умови договору позики в повному обсязі не виконав та в строк до 11 червня 2021 року суму боргу в розмірі 40000 доларів США і проценти за користування коштами в повному обсязі не сплатив, а виплатив борг лише частково.

Станом на 15 січня 2022 року розмір неповернутої суми боргу позичальника перед позикодавцем складає 27010 доларів США.

Наведене підтверджується матеріалами справи, договором позики, поясненнями сторін.

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 1046-1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або за рахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже три проценти річних від простроченої суми підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, ці проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.

Таким чином судом правильно встановлено, що між сторонами укладено договір позики у письмовій формі, який є не лише підтвердженням факту укладення договору, а й доказом передачі позикодавцем грошової суми позичальнику в розмірі 40000 доларів США, сума неповернутої позики разом з процентами за користування нею, складає 27010 доларів США, в зв`язку з чим суд правомірно стягнув на користь позивача 27010 доларів США позики, а також пеню і 3% річних.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку позивачем розміру нарахованої пені та 3% річних, так як на думку апелянта для цього необхідні спеціальні знання, а зі змісту позовної заяви неможливо встановити де в наданому розрахунку основна сума, а де проценти слід відхилити.

Як вбачається з договору позики, в договорі сторони визначили основну суму позики в розмірі 40000 доларів США та проценти за користування позикою в загальній сумі 1747 доларів США, тобто загальна сума, яку мав повернути позичальник за договором складає 41747 доларів США та саме на вказану суму в разі порушення зобов`язання нараховується пеня та 3% річних без визначення окремо основної суми боргу та процентів за користування нею.

Оскільки загальний розмір неповернутої суми за договором позики складає 27010 доларів США, то саме на цю суму неповернутого боргу позивачем було правомірно нараховано пеню та 3% річних.

При цьому відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Однак з врахуванням обставин справи, умов договору для встановлення розміру пені та 3% річних непотрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, дані обставини можуть бути встановлені шляхом математичних розрахунків відповідно до знань фізичної особи в межах середньої або вищої загальної освіти.

При цьому розрахунок та формула розрахунку пені та 3% річних наведена апеляційним судом в мотивувальній частині даної постанови нижче.

Також суд відхиляє посилання в апеляційній скарзі на норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», оскільки за преамбулою даного Закону цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових

коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи -

суб`єкти підприємницької діяльності та відповідно не поширюється на правовідносини договорами позики між фізичними особами.

В той же час, задовольняючи позов в частині стягнення пені та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання суд першої інстанції, при вирішенні спору не застосував п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України.

Відповідно п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

За змістом п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України зазначено, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу у період дії в Україні воєнного стану, а оскільки воєнний стан був введений 24 лютого 2022 року, то відповідно до ст. 5 ЦК України саме з 24 лютого 2022 року не підлягають застосуванню норми ст.ст. 551, 625 ЦК України по стяганню пені та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання за договором позики.

Оскільки позивача просив суд стягнути пеню та три відсотки річних, за порушення грошового зобов`язання за період з 15 січня по 29 вересня 2022 року, то за таких обставин на користь позивача підлягають стягненню пеня та 3 відсотки річних лише за період з 15 січня по 23 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 4.1 договору позики При порушенні позичальником строків повернення позики він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,05% від розміру неповернутої частини позики за кожен день прострочення.

Оскільки сума боргу складає 27010 доларів США, то розмір пені відповідно становить 526,7 доларів США (27010/100=270,1х0,05%х39) Офіційний валютний курс, встановлений Нацбанком України на 23 лютого 2022 складав Долар США (USD) 28,9877 грн., а тому розмір пені в гривневому еквіваленту станом на 29 вересня 2022 року становить 15267,67 грн., (526,7 х28,9877).

Також 3% річних від суми боргу 27010 доларів США складає 86,58 долара США (27010/100х3/365х39), що згідно курсу НБУ станом на 23 лютого 2022 року складає 2504,56 грн.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в межах диспозитивності цивільного процесу пеня і 3% річних підлягають стягнення в гривні, так як позивач в позові просив стягнути вказані штрафні санкції саме в гривні.

З урахуванням наведених норм права з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума боргу за договором позики в розмірі 27010 доларів США, пеня в сумі 15267,67 грн., 3 % річних за порушення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 2504,56 грн., а рішення суду зміні з підстав неправильного застосування норм матеріаль ного права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 зазначив ціну позову в гривневому еквіваленту 1136078,53 грн.

Позов задоволено на суму в гривневому еквіваленті 1005490,11 грн., тобто на 88,5 % (1005490,11 х100:1136078,53).

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 11360,78 грн.

Тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір за подання позову у розмірі 10054,29 грн. (11360,78х88,5%).

В той же час при подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір в сумі 17041,2 грн.

Оскільки в задоволенні позову в частині позову в сумі 130588,42 грн, що складає 11,5% ціни позову відмовлено, то з ОСОБА_2 на користь з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1959,74 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2023 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики у розмірі 27010 доларів США, пеню у розмірі 15267,67 грн., 3 % річних у сумі 2504,56 грн., а також судовий збір у сумі 10054,29 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1959,74 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова