Справа № 464/912/23 Головуючий у 1 інстанції Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2000/23 Доповідач в 2-й інстанції Копняк С. М.
УХВАЛА

12 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання Марко О.Р.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника апелянта адвоката Рісною Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб зареєстрований з ОСОБА_2 .

Позов мотивована тим, що 21 жовтня 1998 року зареєстровано шлюб із відповідачкою, у шлюбі неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у них не склалось, подружні відносини фактично припинені, протягом тривалого часу вони не проживають як одна сім`я, спільного господарства не ведуть. Основною причиною розпаду сім`ї зазначає різницю їх характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. У зв`язку з наведеним у них часто виникали конфлікти та суперечки, на розгляді судів перебували справи про домашнє насильство у сім`ї. Вважає, що подальше існування сім`ї неможливе, оскільки побудова міцної сім`ї потребує значних моральних зусиль та вкладень, що неможливе у відносинах між сторонами.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 жовтня 1998 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 68.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073 грн 60 коп. судового збору.

В липні 2023 року ОСОБА_2 оскаржила рішення суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив за допомогою належних та допустимих доказів, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, не уникнув формалізму при вирішення позову, не з`ясував дійсні причини розірвання шлюбу. Суд не надав належної оцінки заходам, що вживаються відповідачем для відновлення стосунків з позивачем. Допустив суд також порушення норм процесуального права, адже розглянув справу у відсутність представника відповідача, котра повідомила суд про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин. Тим самим, суд обмежив відповідача у гарантованому праві на професійну правничу допомогу. Допущено і порушення правил підсудності. Станом на день подання позову та відкриття провадження у справі, відповідач не була зареєстрована за адресою, вказаною в позові: АДРЕСА_1 , оскільки фактично, починаючи з 1999 року проживала разом з позивачем у будинку, спільно побудованого подружжям за адресою: АДРЕСА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення слід задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (частина сьома статті 240 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом (пункт 3 частини першої статті 253 ЦПК України).

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ (див постанову Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц (провадження № 61-203св23)).

У постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що:

«примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення.

З матеріалів справи убачається, що з вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду у лютому 2023 року. У позові вказував, що сторони протягом тривалого часу не проживають як одна сім`я.

Після отримання у травні 2023 року позовної заяви відповідачка 18 травня 2023 року подала клопотання про надання строку для примирення сторін, яке мотивовано тим, що сторони проживають однією сім`єю більше 30 років, від шлюбу мають сина, тому відповідачка зацікавлена у збереженні сім`ї, нею вживаються заходи щодо відновлення стосунків з позивачем.

Відмовляючи в наданні строку на примирення, суд першої інстанції вирішив це питання у відсутність як відповідача, так і його представника, формально відмовивши у його задоволенні.

Також встановлено, що суд першої інстанції не вживав заходів для примирення сторін, що не сприяє виконанню завдань цивільного судочинства.

Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідачки про надання строку на примирення, суд апеляційної інстанції врахувавши строки розгляду справи судами обох інстанцій, подання відповідачкою клопотання про надання строку на примирення одразу після отримання нею позовної заяви про розірвання шлюбу, враховуючи конкретні обставини справи, що переглядається, які свідчать про те, що існує реальна можливість примирення сторін, доходить висновку, що клопотання слід задовольнити, надати сторонам строк для примирення, тривалістю 2 місяці, а провадження у справі на цей час, зупинити.

При цьому, колегія суддів також враховує, що на час розгляду справи судом першої інстанції, невирішених спорів між сторонами, не існувало, що також свідчить про можливість їх примирення, а відтак і збереження сім`ї.

Керуючись пунктом 4 частин першої статті 251, 259, 260, 268, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення 2 місяці.

Зупинити провадження у справі до закінчення строку примирення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич