Справа № 137/1025/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За життя покійна склала на нього заповіт на належний її житловий будинок та прилеглу земельну ділянку.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2019 за ним було визнано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою по АДРЕСА_1 після її смерті.

Вказує, що після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,56 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі рішення №7 виконкому Багриновецької сільської ради від 26.03.1995 року. Вищевказаним земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери, що підтверджується копіями витягів з державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Тому позивач, змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2500 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3100, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його доірителя. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Проти заявленої заяви не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту (а.с.7) ОСОБА_2 на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок та прилеглу до нього земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21 березня 2019 р. (а.с.8-9) за ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_1 17.05.2019 р., про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10).

Відповідно до рішення №7 Багриновецької сільської ради народних депутатів від 26.03.1995 р.(а.с.11) ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділнку площею 0,70, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 0,56 га, окремо дорізки 0,14 га (так у документі).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-13) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер кадастровий номер :04:003:0352 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 269816 грн. (а.с.16).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14-15) внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер кадастровий номер :04:003:0353 площею 0,3100 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 6365 грн. (а.с.17).

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №793/01-16 від 23.08.2023 (а.с.18) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки відсутні необхідні документи для оформлення спадщини.

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення права власності на земельні ділянки позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення, оскільки він є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :04:003:0352, площею 0, 2500 га та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :04:003:0353 площею 0,3100, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.