Справа № 275/595/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Несенюк В.В.,

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання адвоката Мініча Г.Г. про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частку нерухомого майна та доходів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Брусилівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на частку нерухомого майна та доходів.

У відзиві на первісний позов від 10.07.2023 та зустрічному позові від 11.07.2023 представником відповідача-позивача ОСОБА_1 іншій стороні було поставлено ряд запитань в порядку ст. 93 ЦПК України.

В ході підготовчого провадження 16.10.2023 представником позивача-відповідача ОСОБА_2 до суду було подано клопотання з відповідями на запитання, поставлені іншою стороною в зустрічній позовній заяві від 11.07.2023.

16.10.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача-позивача Мініча Г.Г. про застосування до ОСОБА_3 заходів процесуального примусу в зв`язку з недотриманням вимог ст. 93 ЦПК України в частині надання письмових відповідей на поставлені запитання. Вказав, що відповіді, надані 16.10.2023 стосуються лише частини запитань та не містять відповідей на питання ,поставлені із відзивом на первісний позов. Також всупереч вимог ст. 93 ЦПК, відповіді надані не стороною особисто, а представником, в них відсутнє застереження про обізнаність із кримінальною відповідальністю особи, порушено процесуальні вимоги до форми даної заяви. Без отримання відповідей на питання не можливо вирішити інши питання в підготовчому провадженні.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача-відповідача Загарнюк Д.А. заперечив щодо застосування заходів процесуального примусу, вказав, що відповіді на питання, поставлені у відзиві, не направлялись, так як в попередньому судовому засіданні суд не зобов`язував цього, ОСОБА_3 не визнавалася свідком, тому і не давала відповіді як свідок. Просив відмовити в клопотанні та оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні в зв`язку з потребою в наданні доказів.

Представник відповідача-позивача Мініч Г.Г. свою заяву підтримав, вказав на тривале невиконання вимог ст. 93 ЦПК України ОСОБА_3 , просив застосувати штраф та оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні для можливості розгляду інших клопотань після виконання іншою стороною вимог ст. 93 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку учасників справи, приходить до наступних висновків.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Судом встановлено, що в п. 52 відзиву на позов від 10.07.2023 та в п. 25 зустрічної позовної заяви від 11.07.2023 (своїх перших заявах по суті справи), які подані представником ОСОБА_1 , протилежній стороні ОСОБА_3 було поставлено ряд запитань на підставі ст. 93 ЦПК України.

16.10.2023 до суду надійшли письмові відповіді представника ОСОБА_3 адвоката Загарнюка Д.А., які стосуються питань, поставлених лише в зустрічній позовній заяві, та суду не було надано відповідей на питання, поставлених у відзиві на позов від 10.07.2023.

Суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 про невідповідність заяви від 16.10.2023 вимогам ст. 93 ЦПК України в зв`язку з відсутністю в заяві застереження про обізнаність із кримінальною відповідальністю за надання неправдивих показань, надання цих відповідей не ОСОБА_3 , особисто та в зв`язку з порушенням строків на надання вказаних відповідей суду.

Також, що визнається і представником ОСОБА_2 , Васьковською О.М, досі не було надано відповіді на питання, поставлені у відзиві на позов від 10.07.2023.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Суд відхиляє заперечення представника ОСОБА_2 в частині, що невиконання ОСОБА_3 , вимог ст. 93 ЦПК України зумовлене тим, що вона не була визнана свідком та судом додатково не було зобов`язано її у наданні відповідей на запитання, поставлені у відзиві на первісний позов від 10.07.2023. Так, ст. 93 ЦПК України безальтернативно зобов`язує учасника справи надати відповіді на всі поставлені запитання, встановлює строки для такого та наводить виключні підстави для невиконання даного обов`язку. Дотримання вимог цієї норми учасником справи не передбачає додаткових дій від суду, на поставлені представником ОСОБА_1 запитання в двох різних заявах по суті спору (відзиві та зустрічному позові) інша сторона зобов`язана надати відповідь у належній формі та у конкретній процесуальній стадії розгляду справи, без додаткового обов`язку визнавати її свідком тому доводи представника ОСОБА_2 щодо підстав ненаданні відповідей на всі поставлені запитання та форми заяви з такими відповідями суд відхиляє.

Водночас, суд не розцінює недотримання вимог ст. 93 ЦПК України з боку ОСОБА_3 як свідоме чи грубе порушення своїх обов`язків, оскільки з пояснень її представника вбачається, що невиконання в належній мірі ОСОБА_3 свого обов`язку , передбаченого ст. 93 ЦПК України, є скоріш наслідком помилкового тлумачення представником ОСОБА_3 змісту вказаної процесуальної норми, яка досі мало застосована на практиці, та порядку її дотримання, ніж наслідком умисного невиконання свого процесуального обов`язку нею чи представником.

Тому на даний час суд не вбачає підстав для застосування процесуального примусу до ОСОБА_3 .

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_3 її обов`язок надати відповіді на поставлені іншою стороною у відзиві від 10.07.2023 та зустрічному позові від 11.07.2023 у формі та спосіб, визначених ст. 93 ЦПК України та роз`яснити, що у випадку продовження ігнорування вимог ст. 93 ЦПК України суд може повторно та за власної ініціативи вирішувати питання про застосування процесуального примусу до учасника справи в зв`язку з невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу .

В зв`язку з клопотанням обох сторін та неможливістю завершення підготовчого провадження, в підготовчому судовому засіданні оголошується перерва.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 137,147, 197 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Мініча Г.Г. про застосування заходів процесуального примусу до позивача-відповідача ОСОБА_3 відмовити.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 11-00 год 16.11.2023.

Роз`яснити ОСОБА_3 її обов`язок процесуальний надати відповіді на всі запитання, поставлені в відзиві на позов від 07.07.2023 та зустрічному позові від 12.07.2023 у формі, строки та спосіб, визначених ст. 93 ЦПК України або повідомити суд про відмову від надання відповідей з підстав, визначених ч. 6 ст. 93 ЦПК України.

Роз`яснити положення ст. 148 ЦПК України, відповідно до якої суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. В. Миколайчук