Справа № 572/1227/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/1227/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи з 01 лютого 2023 року та до досягнення дитиною дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі перебували у цивільному шлюбі, в якому народилась дитина донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви подружні стосунки між сторонами не склались, через що позивач із дочкою залишилась проживати у батьків в м.Сарни Рівненської області, а відповідач повернувся до своїх батьків у с.Зарічани Житомирського району Житомирської області.

В той же час ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 відмовився добровільно надавати кошти на утримання дитини, через що дане питання вирішується в судовому порядку Вказані обставини свідчать про те, що останній не має наміру надавати допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Позивач в позовній заяві зазначає, що вона потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який є працездатним, не має інших утриманців, отримує заробітну плату, розмір якої становить близько 40 тисяч гривень у місяць, має нерухоме майно (квартиру у м.Києві), а тому є спроможним надавати кошти на її утримання у розмірі, вказаному у позовних вимогах.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали повністю.

Відповідач та представник відповідача заявлені до ОСОБА_3 вимоги не визнали повністю.

Позивач в судовому засіданні по суті позовних вимог пояснила, що вона перебуває у відпустці по догляду за спільною дитиною сторін по справі, через що не може забезпечувати свої матеріальні потреби самостійно, оскільки в змозі працювати лише на умовах неповного робочого дня. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_3 має стабільний дохід, який дозволить йому утримувати позивача до досягнення дитиною трирічного віку, просить врахувати, що відповідач має нерухоме майно та транспортний засіб.

Представник відповідача в судовому засіданні в обґрунтування заперечень просив врахувати, що сторони по справі не перебувають і не перебували в минулому у зареєстрованому шлюбі, а відтак, не мають жодних взаємних прав та обов`язків. Однак, відповідач визнає, що має із позивачем спільну дитину, на утримання якої надає матеріальну допомогу, можливість надання якої значно зменшилась через втрату відповідачем роботи. Крім цього, сторона просить врахувати, що на даний час ОСОБА_3 не працевлаштований, має на утриманні хвору маму.

До початку розгляду справи судом по суті сторонами надані клопотання про долучення додаткових письмових доказів, відповідачем заявлено клопотання про допит свідків.

Вказані клопотання судом задоволені.

Однак, під час судового провадження відповідач від допиту свідків відмовився.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача ОСОБА_1 , які не підлягають до задоволення.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Свої вимог позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем, в якому народилась дитина.

Досліджена судом копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2022 року), доводить, що батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідач визнав та не заперечує своє батьківство щодо вказаної дитини.

Відповідно до наданої суду копії акту від 17 березня 2023 року обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 остання проживає по АДРЕСА_1 . Неповнолітня дитина дочка ОСОБА_8 , проживає за цією ж адресою, разом із матір`ю.

Копії платіжних інструкцій та квитанцій, наданих суду відповідачем, доводять, що останній з 26 серпня 2022 року систематично перераховує кошти на утримання дитини, що не заперечується позивачем.

Отже, наведені вище докази підтверджують факт наявності у сторін по справі дитини, яка не досягла трирічного віку, на утримання якої відповідач надає позивачеві кошти.

В даному випадку позивач звернулась із вимогою про стягнення коштів на своє утримання з відповідача, як батька дитини.

Статтею 75 СК України визначені обов`язки подружжя по утриманню.

Згідно із ч.1 ст.75 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, частиною 2 цієї ж статті визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, законодавцем визначено, що обов`язок матеріальної підтримки виникає виключно у подружжя.

Шлюбом, згідно із ч.1 ст.21 СК України, є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 2 статті 21 СК України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Крім цього відповідно до ч.1 ст.84 СК України, на яку ОСОБА_1 посилається як на правову підставу заявлених до ОСОБА_3 вимог - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України).

Вказана норма при визначенні обов`язку подружжя по утриманню також містить прив`язку саме до зареєстрованого шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач заперечував факт реєстрації ним шлюбу із позивачем, вказуючи, що вони дійсно мали стосунки протягом нетривалого періоду часу (орієнтовно три місяці).

Доказів на спростування обставин, вказаних з цього приводу відповідачем, позивачем суду не надано, як і не надано доказів реєстрації шлюбу сторонами.

Отже, виходячи із наведеного вище, вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 коштів на її утримання, є необґрунтованою.

Окрім цього, частиною 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Для вирішення обґрунтованості позовних вимог у спорі про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення трирічного віку, суд має встановити, окрім іншого, чи має відповідач можливість надавати таку допомогу.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на ті обставини, що вона потребує матеріальної допомоги.

В свою чергу, відповідач заперечував таку можливість.

Свої заперечення ОСОБА_3 довів наданими суду копіями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07 квітня 2020 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 05 травня 2023 року та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04 травня 2023 року, відповідно до яких відповідач не працевлаштований, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, доходів за 1-2 квартал 2023 року не отримував (одночасно судом не приймаються до уваги докази, що підтверджують захворювання ОСОБА_10 , яка є матір`ю відповідача, що встановлено судом із копії його свідоцтва про народження так як доказів матеріальних витрат, які б мав нести в зв`язку із цим відповідач, останнім суду не надано).

В даному випадку судом не може прийматись до уваги наявність у відповідача автомобіля марки «Ford» 2014 року випуску, що встановлено судом із Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, сформованого станом на 27 липня 2023 року та квартири, розташованої в смт.Чабани Фастівського району Київської області, наявність якої підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14 серпня 2023 року оскільки наявність майна, яке набуто ОСОБА_3 протягом значного проміжку часу, не може свідчити про його матеріальний стан на даний час.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відсутні правові підстави для утримання відповідачем позивача до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, крім цього, відповідач довів, що не має для цього матеріальної можливості, а тому позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.21, 75, 84 СК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення аліментів на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн. щомісячно, починаючи з 01 лютого 2023 року та до досягнення дитиною дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Судові витрати у цій справі оплату судового збору, віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 13 жовтня 2023 року.

Суддя: