Справа № 336/4804/21
Провадження № 2-п/336/40/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 задоволено позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 29792,54грн. за період з 01.10.2013 р. по 01.06.2021 р. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

31.08.2023 відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення в якій зазначає, що участі у розгляді справи не приймала, копію позовної заяви, копію ухвали про відкриття провадження, судових повісток не отримувала. Копію заочного рішення отримала лише 19.07.2023 в приміщенні суду. Зазначає, що під час розгляду цивільної справи, перебувала поза межами України. Крім цього, позовна заява містила недійсну адресу її місця реєстрації: АДРЕСА_1 без вказівки номеру квартири АДРЕСА_2 . За цією адресою, знялася з реєстрації ще 21.03.2017 року, а з 10.05.2018 року її постійним зареєстрованим місцем проживання є квартира АДРЕСА_3 .

Вважає рішення суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Обгрунтовуючи це тим, що звертаючись з позовом, позивач фактично зазначив в позові її в цілому власницею всієї квартири, яка (як користувач, як отримувач послуг) має сплачувати в цілому вартість послуг з постачання опалення та гарячої води. Вона є власницею лише 1/4 частки квартири. Інша 1/4 частка квартири належить ОСОБА_2 , а 1/2 частка - належить ОСОБА_3 . Вона згоди на оплату вартості в цілому усіх послуг на протязі 8 років - в період з 01.10.2013 р. по 01.06.2021 року - не надавала. Підстави для звільнення інших співвласників квартири від виконання обов`язку щодо оплати вартості комунальних послуг - відсутні. Заочний розгляд справи позбавив її можливості не тільки виконати свій обов`язок учасника справи, але і скористатися своїм правом споживача на звернення з зустрічним позовом, а також - правом на звернення з заявою про застосування строків позовної давності.

Крім цього є істотним те, що фактично відбулося подвійне стягнення вартості комунальних послуг з опалення та з постачання гарячої води, так як іншим заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі №336/6963/21 відбулось стягнення з ОСОБА_2 (з моєї рідної сестри) вартості послуг з опалення та вартості послуг з постачання гарячої води за період з 01.10.2012 року по 01.08.2021 року в сумі 23849 гривен 27 копійок, на підтвердження чого надаю роздруківку електронної копії заочного рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі №336/6963/21.

Суд, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне відмовити у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Судом рішення суду проголошено 04.10.2021 року, копія судового рішення відповідачем отримана не була, водночас, представник відповідача адвокат Уткін О.Є. отримав копію заочного рішення суду 24.07.2023 року, а відповідач вперше звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду 07.08.2023 року засобами поштового зв`язку, що не виходить за межі двадцятиденного строку з моменту отримання заочного рішення.

Отже, суд вважає за можливе поновити строк для подання заяви про скасування заочного рішення суду.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, про те, що під час ініціювання позивачем розгляду цивільної справи, на час звернення з позовом, на час відкриття провадження та розгляду справи, остання перебувала поза межами України, адже на підтвердження чого було надаю копію закордонного паспорту в якому відсутня відмітка про перетин державного кордону у 2021 році, а також надано не завірену належним чином копію документу, виданого в республіці Польща про отримання номера «PESEL» від 14.04.2022, а документів про надання права постійного проживання взагалі не надано.

Статтею 284 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

При вирішенні заяви про скасування заочного рішення суд виходить з наступного.

В заяві ОСОБА_1 посилалася на те, що позовна заява містила недійсну адресу її місця реєстрації: АДРЕСА_1 без вказівки номеру квартири АДРЕСА_2 , а її постійним є: АДРЕСА_3 , без вказівки на будинок. Зазначене спростовується матеріалами справи, а саме позовної заявою та іншими додатками, в якій відсутнє посилання на адресу АДРЕСА_1 . Окрім того, на запит суду було надано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_4 . Саме за цією адресою і було надіслано адресовану відповідачу кореспонденцію по справі.

Також заявниця зазначає, що вона є власницею лише 1/4 частки квартири. Інша частка 1/4 квартири належить ОСОБА_2 , а 1/2 частка - належить ОСОБА_3 з яких не було здійснено стягнення.

Частиною третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частини 1,4 статті 543 ЦК України передбачає у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Тобто, Концерн «МТМ» у відповідності до закону пред`явлено вимогу до одного з боржників, а ОСОБА_1 в свою чергу, має право після виконання солідарного обов`язку на зворотну вимогу (регрес) до іншого співвласника у рівній частці (ч. 1 ст. 544 ЦК України).

Окрім того, заявник посилається на те, що було здійснено подвійне стягнення вартості комунальних послуг з опалення та постачання гарячої води за заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року по справі №336/6963/21 та за рішенням по даній справі. Однак судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2021 року стягнено заборгованість за інший період, а саме з 01.10.2012 по 01.08.2021 та разом з цим не надано розрахунок заборгованості.

Статтею 288 ЦПК України визначено дві підстави за яких заочне рішення підлягає скасуванню, а саме, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З огляду на роз`яснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту вказаної вище статті та роз`яснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 288 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення спору.

В контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч.1 статті 288 ЦПК України не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своєї сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів, які могли б істотно вплинути на вирішення спору, і які не були надані суду з причини відсутності сторони в судовому засіданні.

Таким чином, законодавцем передбачено, одночасне існування двох обов`язкових умов для скасування заочного рішення, а саме: поважні причини неявки в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву через останні, посилання відповідачем на докази, які мають істотне значення для справи. Заявником не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для справи.

Відповідно, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалю: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлені підстави для перегляду заочного рішення від 04.10.2021 по справі №336/4804/21.

Керуючись ст.ст. 260, 284, 286, 287, 288 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 , про поновлення строку на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення від 04.10.2021 по цивільній справі №336/4804/21.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення суду від 04.10.2021 по цивільній справі №336/4804/21 за позовом Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення вона має право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Галущенко Ю.А.