У Х В А Л А

11 жовтня 2023 року

м.Харків

Справа № 2-408/2002

Провадження № 2-зз/639/21/23

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-408/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-408/2002, в якій просила суд зняти арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.01.2002 у справі № 2-408/2002 на нерухоме майно- будинок АДРЕСА_1 , що належав на праві власності її матері- ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чинний арешт майна перешкоджає ОСОБА_1 прийняти спадщину та набути права приватної власності.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-408/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.08.2002 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Заявник посилається на те, що на майно яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт Першою ХМДНК (колишня Перша Харківська ДНК) на підставі ухвали суду від 23.01.2002 Жовтневого районного суду м. Харкова. Власником нерухомого майна є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник зазначає, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 , яка була відповідачем у справі.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Так, відповідно до частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В силу приписів частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками у цивільній справі є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 .

В даному випадку, ОСОБА_1 не приймала участі у справі і не є учасником справи №2-408/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, у зв`язку з чим вона не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

П. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, роз`яснено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не є учасником у цивільній справі № 2-408/2002, суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Також суд роз`яснює заявнику, що з метою зняття арешту з нерухомого майна вона має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст. 158 України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-408/2002 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Б.Єрмоленко