ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19609/23

Провадження № 22-ц/4820/1765/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № № 686/19609/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Левківського Богдана Казимировича на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року в складі судді Колієва С.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ) про оспорення батьківства.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не є біологічним батьком малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; виключити з актового запису про народження малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості про ОСОБА_3 , як про батька дітей; видати нові Свідоцтва про народження малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення доказів, в якому позивач зазначав, що його покійний батько ОСОБА_3 не має кровної спорідненості з народженими ОСОБА_2 , малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому з метою підтвердження зазначених обставин є необхідність призначення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК.

В зв`язку з цим в порядку забезпечення доказів, позивач просив призначити у справі судову медичну молекулярно-генетичну експертизу ДНК, доручити Хмельницькому обласному бюро судово-медичної експертизи, провести ексгумацію трупа ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який похований на кладовищі села Прибузьке Хмельницького району Хмельницької області, з метою відібрання біологічного матеріалу для забезпечення проведення вказаної експертизи. Доручити Хмельницькій міській раді сприяти експертам при вилученні з місця поховання трупу ОСОБА_3 . Проведення судової медичної молекулярно-генетичну експертизу ДНК доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експертизи поставити такі питання: - «Чи є кровне споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?»; -« Чи є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?».

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

Представника ОСОБА_1 адвокат Левківський Б.К. подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, вказує на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. представник апелянта вказує, що вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд першої інстанції проігнорував той факт, що особа, яка записана батьком малолітніх дітей помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та похований, отже станом на липень 2023 року минуло майже два календарних років з моменту поховання ОСОБА_3 . Після смерті та поховання людини тіло як біологічний матеріал у наслідок біологічних процесів починає розкладатися, тобто втрачає відповідний стан придатний для проведення генетичної експертизи. Відповідні процеси є незворотними, а тому біологічний матеріал зникає, перетворюючись на інший матеріал. Саме незворотність розкладання тіла померлого ОСОБА_3 і змушує позивача звернутися до суду з такого роду клопотанням, оскільки існує великий ризик втрати доказів біологічного матеріалу померлого або перехід їх у стан не придатний для відібрання матеріалу для проведення експертизи.

Тому, представника ОСОБА_1 адвокат Левківський Б.К. просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом проведення посмертної судово медичної молекулярно-генетичну експертизу ДНК.

Представник ОСОБА_2 адвокат Каденко О.О. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Так представник відповідачки, зазначає, що подане позивачем клопотання не містило жодного обґрунтування необхідності проведення ексгумації трупа та проведення експертизи із вилученням з померлого біологічного матеріалу, який помер майже два роки тому. Тобто, біологічний матеріал, який необхідний для отримання позивачем доказу висновку експертизи, знаходиться у конкретно визначеному місці та у відносно стабільному стані, проте враховуючи час який пройшов з моменту поховання тканини значною мірою вже розпалися, а кістки та інші потенційні тверді біологічні зразки ще багато років перебуватимуть у придатному для проведення досліджень стані. Крім того, клопотання про призначення експертизи могло бути заявлено представником позивача у звичайному порядку, під час підготовчого судового засідання, а не в порядку ч. 1 ст. 116 ЦПК України. Представник відповідачки, вважає, що даний позов та клопотання про забезпечення доказів не направлені на досягнення окреслених у них правових результатів, а є формою юридичного переслідування відповідачки з метою схилити її до добровільної відмови від спадщини її дітей.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 26 липня 2023 року звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання того факту, що померлий ОСОБА_3 не є біологічним батьком малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключення з актового запису про народження малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомостей про ОСОБА_3 як про батька, видати нові Свідоцтва про народження.

Разом з позовом позивач ОСОБА_1 подав суду клопотання про забезпечення доказів, в якому просив забезпечити поданий ним позов шляхом проведення посмертної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи ДНК з метою визначення кровного споріднення між ОСОБА_3 та малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Оскаржуваною ухвалою. суду від 28 липня 2023 року в задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 07 вересня 2023 року.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або утрудненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі за №9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, або якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Оскільки заявником не наведено достатніх, переконливих та обґрунтованих обставин, які б свідчили що вказаний спосіб доказування (проведення у справі експертизи) може бути втрачений або стане згодом під час розгляду справи неможливим чи утрудненим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні даного клопотання на стадії до відкриття провадження в справі.

Доводи апеляційної скарги, що не призначення вищевказаної експертизи на стадії до відкриття провадження в справі може призвести до того, що внаслідок незворотних біологічних процесів проведення такої експертизи буде неможливим слід відхилити.

Такі доводи апелянта жодним чином не підтверджуються і апелянтом на обґрунтування таких доводів письмових доказів (довідок спеціаліста, експерта тощо) надано не було.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений можливості заявити відповідне клопотання про призначення експертизи в ході підготовчого судового засідання по справі, яке призначено в невеликий проміжок часу після подання позову, а суд першої інстанції на даній стадії цивільного процесу має таке клопотання вирішити.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже нормами ЦПК України при призначенні експертизи передбачено права іншої сторони процесу на вибір експертної установи, надання свого переліку питань на експертизу тощо, а призначення експертизи до відкриття провадження в справі за відсутності даних, що проведення такої експертизи під час розгляду справи буде неможливим чи утрудненим, може призвести до порушення прав відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2023 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левківського Богдана Казимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова