Провадження № 2/643/4351/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі зі всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення 23 років, починаючи з 28.09.2023.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху через не дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України та позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхомподання уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема шляхом:

-вірного зазначення у позові сторін у справі;

-коректного викладення позовних вимог у частині відомостей про осіб на користь кого та на утримання кого заявлена вимога про стягнення аліментів;

-надання підписаної копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача;

-зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, що з урахуванням обставин, викладених в ухвалі, свідчить про відсутність доказів на право пред`явлення ОСОБА_1 вимог до ОСОБА_2 (належним чином завіреної копії рішення, яке набрало законної сили, про встановлення батьківства; належним чином завіреної копії про народження дитини з відомостями згідно з указаним рішенням суду).

Одночасно судом роз`яснено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи; сторонами в цивільному процесі є позивач (особа, якій належить право вимоги) і відповідач (особа, до якої заявлено вимоги, тобто якщо предметом спору є права чи обов`язки такої особи). Разом з цим, суд зауважив, що право вимоги належить у даному випадку ОСОБА_1 , як позивачеві у справі, а не ОСОБА_3 , яка не є стороною у справі, але на утримання якої позивачеві необхідні грошові кошти. Також судом роз`яснено право та обов`язок позивача відповідно до ст. 83, 84 ЦПК України щодо подання та витребування доказів.

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з заявою про усунення недоліків за позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, у якій зазначила, зокрема, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 25 грудня 2006 року у справі № 2-105/2006 задоволено її вимоги про встановлення батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про народження доньки зі зміною її прізвища згідно з указаним рішенням суду не отримувала, бо це не є її обов`язком; належним чином завіреної копії цього рішення та документів з виконавчої служби не має через окупацію території Донецької області, проте зазначає місце знаходження Горлівського ВДВС СМУ МЮ та посилається на повідомлення від цього відділу виконавчої служби про наявність виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-105/2006. До заяви ОСОБА_1 додала один екземпляр фотокопії рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 25 грудня 2006 року у справі № 2-105/2006, підписану копію позовної заяви та копії документів, що додаються до неї, для відповідача.

З урахуванням зазначених в ухвалі суду від 03 жовтня 2023 року недоліків позовної заяви та заяви про усунення недоліків за позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка надійшла від ОСОБА_1 , суд вважає, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуто.

Так, ОСОБА_1 не надано уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України, в частині вірного зазначення у позові сторін у справі; коректного викладення позовних вимог у частині відомостей про осіб на користь кого та на утримання кого заявлена вимога про стягнення аліментів.

Суд зауважує, що в ухвалі суду від 03 жовтня 2023 року, з урахуванням положень ч. 2 ст. 185 ЦПК України, позивачеві зазначений спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124),а статтею 18 Закону України № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одночасно, Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України.

Отже, суд позбавлений можливості прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, оскільки її прийняття до провадження не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, що зумовить у подальшому розгляд такої справи з порушенням норм права.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не усунені, враховуючи вимоги ст. 185 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, у порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. 185, 260, 354 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Осадчий