Справа №718/2534/23
Провадження №2/718/489/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж земельної ділянки,-

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Андроника Б.В.

відповідача ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого прдставляє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0608, площею 0,1000 га., яка розташована по АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 183041194, який було сформовано 01.10.2019 року.

Вказує на те, що у власності позивача перебуває і житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 51.4 кв.м., який знаходиться на вказаній земельній ділянці, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183040478, що сформований 01.10.2019 р. та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №24105232.

Посилається на те, що відповідно до пояснювальної записки до схематичного плану земельної ділянки від 16.06.2023 року, ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 була проведена кадастрова топографічна зйомка його приватизованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0608, з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі. В результаті чого було виявлено порушення меж земельної ділянки з боку приватної власності з кадастровим номером :01:002:0481 та захоплено частину земельної ділянки площею 0,0026 га. належної ОСОБА_1 .

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 бажає встановити огорожу згідно меж належної йому земельної ділянки, що проходиться з його сусідом ОСОБА_3 , що є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0481.

Також посилається на те, що 04.07.2023 року комісія в складі: ОСОБА_6 - заступника міського голови з питань господарської діяльності, Гончарука О.В. інспектора з питань благоустрою та ОСОБА_7 - провідного спеціаліста з відділу питань земельних ресурсів та комунальної власності склали Акт обстеження меж земельних ділянок від 04.07.2023 року, що розташовані в в АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:002:0608, та земельною ділянкою в АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :01:002:0481 в якому зазначено, що в результаті відновлення меж ФОП ОСОБА_5 встановлено, що огорожа розташована на відстані від 0,64 до 0,73 метра від встановлених межових точок (площею 0,0026 га.) на земельній ділянці ОСОБА_1 .

Комісією Кіцманської міської ради було здійснено виїзд на місцевість та роз`яснено землекористувачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0481 ОСОБА_3 про даний факт та рекомендували йому перенести огорожу, або не створювати перешкод для того, щоб ОСОБА_1 її переніс відповідно до встановлених проектною організацією точок, на що ОСОБА_3 категорично відмовився.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Андроник Б.В., підтримали позовну заяву та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає проведені заміри земельних ділянок невірними.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0608, площею 0,1000 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 183041194 від 01.10.2019 року (а.с.7).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №183040478 від 01.10.2019 р. ОСОБА_1 є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 51.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до схематичного плану земельної ділянки від 16.06.2023 року, ФОП ОСОБА_5 вбачається, що була проведена кадастрова топографічна зйомка приватизованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0608, з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі. В результаті чого було виявлено порушення меж земельної ділянки з боку приватної власності з кадастровим номером :01:002:0481 та захоплено частину земельної ділянки площею 0,0026 га. приватної власності ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Згідно Акта обстеження межі між земельною ділянкою від 04.07.2023 року на заяву ОСОБА_8 від 12.06.2023 року щодо вирішення питання стосовно межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:002:0608 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:002:0481, була надана відповідь у якій рекомендувалося звернутися у проектну організацію для відновлення меж земельної ділянки, що він і зробив. В результаті відновлення меж ФОП ОСОБА_5 встановлено, що огорожа розташована на відстані від 0,64 0,73 метра від встановлених межових точок (площею 0,0026 га.) на земельній ділянці ОСОБА_1 . Комісією Кіцманської міської ради було здійснено виїзд на місцевість та роз`яснено землекористувачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0481 ОСОБА_3 про даний факт та рекомендували йому перенести огорожу, або не створювати перешкод для того, щоб ОСОБА_1 її переніс відповідно до встановлених проектною організацією точок, на що ОСОБА_3 категорично відмовився (а.с.11).

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зістаттею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).

Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно достатті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина першастатті 321 ЦК України).

Згідно зістаттею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зстаттею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, судом встановлено порушення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0608, площею 0,1000 га., яка розташована по АДРЕСА_1 та на праві власності належить позивачу з боку земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0481, яка розташована по АДРЕСА_1 та на праві власності належить відповідачу, а саме захоплено частину земельної ділянки площею 0,0026 га. приватної власності ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.91, 152 ЗК України, ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, ст.ст.15,24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст.76, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не чинити перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельною ділянкою, кадастровий номер :01:002:0608, площею 0,1000 га., розташованої по АДРЕСА_1 , шляхом відновлення меж земельної ділянки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2023 року.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк