РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/867/23

2/609/342/2023

17 жовтня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до

відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивачів.

1. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідачка) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті їх баби ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із права власності на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 1,09га, кадастровий номер :01:001:0245, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:0785, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 1,62га, кадастровий номер :01:001:0506, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:1046, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - недоотриманої пенсії за жовтень 2022 року. Позивачі зазначають, що на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , а без реєстрації разом з нею проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, позивачі домовились про розподіл спадкового майна між собою, про що уклали договір. Однак, коли позивачі звернулись до приватного нотаріуса по питанню успадкування майна померлої баби, то отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендацію звернутися до суду за захистом своїх прав. З цих причин, просять визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті їх баби ОСОБА_4 , відповідно до позовних вимог та з урахуванням договору розподілу спадкового майна.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2023 було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 26 вересня 2023 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 17 жовтня 2023 року.

5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися.

Від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на електронну адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням позовних вимог.

Від відповідачки ОСОБА_3 також на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності з повним визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боложівка Кременецького району Тернопільської області.

9. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №037776 від 26.01.2005 слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 13 вересня 2004 №330 є власником земельної ділянки площею 1,65га, розташованої на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка складається із двох земельних ділянок: площею 1,62га, кадастровий номер :01:001:0506 та площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:1046.

10. Крім того, згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР №040969 від 26.01.2005 слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 13 вересня 2004 №330 є власником земельної ділянки площею 1,12га, розташованої на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка складається із двох земельних ділянок: площею 1,09га, кадастровий номер :01:001:0245 та площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:0785.

11. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.1999, виданого завідуючою Шумською державною нотаріальною конторою Килимар О.Д. вбачається, ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно складається із жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

12. Реєстраційним посвідченням від 12.05.1999, виданим Шумським БТІ підтверджується, що житловий будинок в цілому, який розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та записано в реєстрі за №160.

13. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №392/23 від 22.04.2022, виданого ФОП ОСОБА_6 вбачається, що станом на 22 квітня 2023 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 не виявлено.

14. Із довідки №96 від 12 травня 2023 року, виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали без реєстрації та вели спільне господарство: онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

15. Актом щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4 від 12 травня 2023 року підтверджується, що акт складено в присутності свідків сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно проживали без реєстрації разом зі своїми сім`ями за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабою ОСОБА_4 з 27 лютого 2022 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювали сторонній догляд за нею, вели спільне господарство.

16. Той факт, що померла ОСОБА_4 є бабою позивачів по родинній лінії матері підтверджується наступними документами:

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Боложівка Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ;

- Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 16.07.2014, згідно із яким слідує, що 21 листопада 1981 року Боложівською сільською радою Шумського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , про що складено актовий запис №5, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 »;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_14 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , згідно із яким слідує, що 19 листопада 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_16 »;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , згідно із яким слідує, що 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , прізвища подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_18 ».

17. Відповідно до Договору про розподіл спадкового майна від 12 травня 2023 року вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину та дійшли згоди про поділ спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та домовились про розподіл спадкового майна.

18. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №89/02-31 від 25.07.2023 приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачами не підтверджено постійного проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подали заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа не заведена.

ІV. Оцінка Суду.

19. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

20. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

21. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

22. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

23. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

24. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

25. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

26. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

27. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

29. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

30. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

31. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

32. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

33. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

34. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

35. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

36. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

37. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

38. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги на спадкове майно померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на день смерті постійно проживали без реєстрації з нею в одному господарстві. Відповідачка ОСОБА_3 , яка є дочкою померлої та спадкоємцем першої черги на майно померлої ОСОБА_4 , не заперечує проти того, щоб за позивачами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано право власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок, земельні ділянки та недоотриману пенсію, відповідно до позовних вимог.

39. Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

40. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

41. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України.

42. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

43. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

44. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №428/6685/19 від 23.09.2020року.

45. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

46. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

47. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачів виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок, земельні ділянки та недоотриману пенсію, як спадкове майно, після смерті баби ОСОБА_4 .

48. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

49. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачами права власності на житловий будинок, земельні ділянки та недоотриману пенсію, в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 .

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачами права на житловий будинок, земельні ділянки та недоотриману пенсію не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

50. Позивачами при подачі позову було сплачено по 1073,60 грн судового збору кожним, які вони у разі задоволення позову просять не стягувати із відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1223, 1258, 1265, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з права власності на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 1,09га, кадастровий номер :01:001:0245, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:0785, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - грошові кошти у виді недоотриманої суми пенсії ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за жовтень 2022 року.

3.Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з права власності на: - земельну ділянку площею 1,62га, кадастровий номер :01:001:0506, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,03га, кадастровий номер :01:001:1046, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області.

4.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 17 жовтня 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк