ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3630/13-ц

Провадження № 22-ц/4820/1816/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/3630/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах адвокатом Войналовичем Олегом Миколайовичем, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2021 року (суддя Карплюк О.І.) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В липні 2021 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі АТ «Укрсиббанк», Банк) звернулося із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання і в обґрунтування зазначало, що на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року заявником були отримані виконавчі листи №686/3630/13 від 02.12.2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 284562,53 грн та судовий збір в розмірі по 1423 грн з кожного на користь АТ «Укрсиббанк». Банк вказує, що оригінал виконавчого документу №686/3630/13 відносно ОСОБА_1 було втрачено шляхом пересилки засобом поштового зв`язку після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі частини 1 пункту 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Ці обставини спричинили пропуск строків для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання. Таким чином, рішення суду від 03.07.2014 не виконано, при цьому через втрату оригіналу виконавчого документу №686/3630/13 від 02.12.2013 відносно ОСОБА_1 стягувач АТ «Укрсиббанк» фактично позбавлений можливості здійснити процедуру повторного звернення рішення суду до примусового виконання в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором шляхом повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Зважаючи на викладене, АТ «Укрсиббанк» просило суд замість втраченого виконавчого листа №686/3630/13 від 02.12.2013, що видав Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту солідарно 284562,53 грн та судовий збір по 1423 грн з кожного на користь Банку видати дублікат виконавчого листа; визнати причини пропуску строку для пред`явлення оригіналу виконавчого листа №686/3630/13 від 02.12.2013, що видав Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, поважними.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2021 року вимоги заяви задоволено. Ухвалено видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 липня 2014 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитом в сумі 27610,93 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 220694 грн 16 коп (27610,93 долара США х 7,9930 грн), заборгованості по процентам - 7194,41 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 57504 грн 92 коп (7194,41 долара США х 7,9930 грн), пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 1055 грн 55 коп, пеню за прострочення сплати процентів в сумі 5307 грн 90 коп, а всього: 284562 грн 53 коп та судового збору по 1423 грн з кожного, поновивши строк для його пред`явлення до виконання.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Войналович О.М., подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд розглянув заяву Банку про видачу дублікатів виконавчих листів без його повідомлення про день та час розгляду заяви. Також, апелянт вказує, що заява про видачу дублікату виконавчих документів підписана неповноважною особою, адже ОСОБА_4 не є працівником АТ «Укрсиббанк» і не є адвокатом, а тому не може на підставі довіреності здійснювати згідно з частиною 3 статті 58 ЦПК України у редакції Закону №390-ІХ самопредставництво юридичної особи або як її представник, підписуючи заяву про видачу дублікатів виконавчих листів.

Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції взагалі не звернув уваги на відсутність доказів втрати виконавчого листа та не перевірив виконання рішення суду.

Таким чином, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Войналович О.М., просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, що постановлена відносно нього та провадження за заявою ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа у справі №686/3630/13 закрити.

У відзиві на апеляційну скаргу, АТ «Укрсиббанк» погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, заявник зазначає, що заяву про видачу дубліката виконавчого листа було підписано уповноваженою особою, адже провадження у справі відкрито 26.02.2013, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (набрав чинності 30.09.2016), а тому виключна компетенція адвокатів на представництво інтересів в суді першої інстанції до набрання чинності вищевказаним Законом не поширюється та справа супроводжується представником АТ «Укрсиббанк» за довіреністю.

Заявник також посилається на те, що виконавчий документ №686/3630/13 від 02.12.2013, що видав Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , було втрачено ДВС, оскільки на адресу Банку, ані постанова про повернення, ані оригінал виконавчого листа не надходили і доказів протилежного матеріали справи не містять. Факт направлення виконавчого листа за належністю є відповідний фіскальний чек оператора поштового зв`язку про направлення поштового повідомлення, а факт вручення підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак таких доказів ДВС не надано. Заявник зазначає, що Банк в порядку ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» має право на виконання судового рішення, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Банк звертає увагу суду на те, що виконавчі документи є втрачені не з його вини, і поміж іншого, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року не виконане, а заборгованість перед АТ «Укрсиббанк» не погашена.

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник позивача АТ «Укрсиббанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» просить розгляд справи проводити без участі представника Банку.

Оскільки судове рішення оскаржується лише в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі № 686/3630/13 відносно ОСОБА_1 , тому відповідно до принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини судового рішення ні в мотивувальній ні в резолютивній частині свого рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в оскаржуваній частині підлягає до часткового задоволення.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення про розгляд справи колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу розглядається з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України про час і місце судового засідання, відтак суд першої інстанції, розглянувши 16 серпня 2021 року справу за заявою АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, порушив права боржника ОСОБА_1 та не створив рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду і до реалізації та захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя.

Зазначене порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу такими обставинами.

Отже, ухвала підлягає скасуванню в оскарженій частині (щодо боржника ОСОБА_1 ) з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги в частині не повідомлення ОСОБА_1 про день і час розгляду справи та порушення його прав є аргументованими.

Вирішуючи справу по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Разом з цим, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2013 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитом в розмірі 284562,53 грн та судовий збір по 1423 грн з кожного.

02 грудня 2013 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області направив представнику АТ «Укрсиббанк», згідно її заяви, копію рішення від 02 жовтня 2013 року та виконавчі листи №686/3630/13 (т.1 а.с. 66, 71).

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 02.10.2013 та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2014 року заочне рішення цього ж суду від 02 жовтня 2013 року скасовано; призначено справу до розгляду в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (т.1 а.с.73, 85).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитом в сумі 27610,93 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 220694 грн 16 коп (27610,93 долара США х 7,9930 грн), заборгованість по процентам - 7194,41 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 57504 грн 92 коп (7194,41 долара США х 7,9930 грн), пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 1055 грн 55 коп, пеню за прострочення сплати процентів в сумі 5307 грн 90 коп, а всього: 284562 грн 53 коп та судовий збір по 1423 грн з кожного.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року залишено без змін.

В липні 2014 року представник АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа та копії рішення суду (т.1 а.с.270).

24 липня 2014 року Хмельницький міськрайонний суду Хмельницької області направив представнику АТ «Укрсиббанк» копію рішення суду від 03 липня 2014 року та два виконавчих листи по справі №686/3630/13 (т.1 а.с.273).

Відповідно до інформації Першого ВДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі Перший ВДВС) №42028/20.19-27 від 08.06.2021 на примусовому виконанні Першого ВДВС перебувало ВП №41265682 від 24.01.2014 відкрите на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №686/3630/13 від 02.12.2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» боргу за договором про надання споживчого кредиту в сумі 284562,53 грн та судового збору в сумі 1423 грн. 30.05.2019 державним виконавцем Дячок М.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі частини 1 пункту 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та під вих. №30668 з оригіналом виконавчого листа направлено на адресу АТ «Укрсиббанк» - м. Київ, вул. Андріївська, 2/12. Повторно виконавчий документ стягувачем АТ «Укрсиббанк» до примусового виконання до відділу не пред`являвся (т.2 а.с.37).

Задовольняючи заяву АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист про стягнення з відповідачів на користь Банку коштів втрачено та наявні підстави для поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна оскільки вони зроблені без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви, видачу дублікату виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 липня 2014 року щодо боржника ОСОБА_1 і поновлення строку для його пред`явлення до виконання, суд першої інстанції, порушуючи принцип диспозитивності судового процесу, не врахував, що заявниця просила видати дублікат виконавчого листа №686/3630/13, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 02 грудня 2013 року, а також не обґрунтував наявності підстав щодо поновлення строку для пред`явлення такого виконавчого документу до виконання.

Враховуючи вимоги заяви представниці АТ «Укрсиббанк» від 26.07.2021 про видачу дублікату виконавчого листа №683/3630/13 від 02.12.2013 щодо боржника ОСОБА_1 і поновлення строку для його виконання та встановивши, що заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2013 року скасоване ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2014 року і у справі №683/3630/13 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 03 липня 2014 року постановлено нове судове рішення, що набрало законної сили 31 жовтня 2014 року, на виконання якого за заявою представника АТ «Укрсиббанк» міськрайонним судом 24.07.2014 було видано два виконавчих листа (т. 1 а.с. 270 -273) та враховуючи відсутність посилань представника АТ «Укрсиббанк» на втрату цих виконавчих листів, що видані на виконання судового рішення від 03 липня 2014 року, тому апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви представника АТ «Укрсиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа №686/3630/13 від 02.12.2013 щодо боржника ОСОБА_1 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

І доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є частково обґрунтованими.

Разом з тим, аргументи апеляційної скарги в тій частині, що заява про видачу дубліката виконавчого листа подана не уповноваженою особою, а тому судом мала бути повернута не заслуговують на увагу.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення установлені в статті 183 ЦПК України.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа підписана і подана до суду першої інстанції представником АТ «Укрсиббанк» Олоновою Я.В., яка діяла на підставі довіреності від 01 вересня 2020 року (т.2 а.с. 39).

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах першої інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката, оскільки такі правила були закріплені у статтях 40-42 ЦПК України 2004 року і діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (зокрема, REDKA v. UKRAINE, № 19164/04, § 32, ЄСПЛ, від 21 червня 2007 року; VASILCHUK v. UKRAINE, № 31387/05, § 49, ЄСПЛ, від 10 грудня 2009 року). Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (LITVINYUK v. UKRAINE, № 55109/08, § 19, ЄСПЛ, від 01 березня 2018 року).

Тлумачення підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини до визначення початку «вирішення спору», свідчить, що цей підпункт повинен застосовуватися як до тих проваджень в яких постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі по суті спору.

Як свідчать матеріали справи, провадження у цивільній справі № 686/3630/13 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було розпочато 25 лютого 2013 року (т.1 а.с. 39).

Таким чином, питання видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання вирішене судом першої інстанції у справі № 686/3630/13, провадження в якій було відкрито ще 25 лютого 2013 року відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про відкриття провадження у справі, тобто до 30 вересня 2016 року - до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», а заява подана на завершальній стадії судового процесу і примусового виконання судового рішення, тому представництво інтересів у цій справі може здійснювати не лише адвокат, але й інший представник за довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

Подібний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 345/1075/13-ц (провадження № 61-13659св18), від 4 вересня 2019 року у справі № 405/5236/18 (провадження № 61-1886св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 208/5133/16-ц(провадження № 61-46663св18), від 29 січня 2020 року у справі № 175/2838/15-ц (провадження № 61-47136св18), від 20 лютого 2019 року у справі № 172/1129/15-ц(провадження № 61-48048св18) та багато інших.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги в частині підписання (подання) заяви неуповноваженою особою - представником АТ «Укрсиббанк» ґрунтується на неправильному тлумаченні представником боржника підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

А отже, підстави для закриття провадження у справі, з мотивів, про які вказано представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, відсутні.

Поміж того, цивільно-процесуальним кодексом не внормовано питання закриття провадження у справі за заявою стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання з підстав подання заяви не уповноваженою особою.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині щодо боржника ОСОБА_1 не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені заяви АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа №686/3630/13 від 02.12.2013 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання щодо боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в його інтересах адвокатом Войналовичем Олегом Миколайовичем задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 серпня 2021 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 липня 2014 року про стягнення в солідарному порядку щодо боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 27610,93 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 220694 грн 16 коп (27610,93 долара США х 7,9930 грн), заборгованості по процентам - 7194,41 долара США, що еквівалентно по курсу Національного банку України 57504 грн 92 коп (7194,41 долара США х 7,9930 грн), пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 1055 грн 55 коп, пеню за прострочення сплати процентів в сумі 5307 грн 90 коп, а всього: 284562 грн 53 коп та судового збору і поновлення строку для його пред`явлення до виконання скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволені заяви АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа №686/3630/13 від 02.12.2013 та поновлення строку для пред`явлення його до виконання щодо боржника ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай