Провадження № 2/522/3524/23
Справа № 467/68/23
11 жовтня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Волошина А.С.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Арбузинський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,
Позивач 20.01.2023 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Арбузинський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки на частку від всього доходу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем, вона уклала другий шлюб, в результаті чого змінила прізвище на ОСОБА_4 , позивач, в свою чергу, став проживати з жінкою на ім`я ОСОБА_5 та втратив постійну роботу, як джерело існування та забезпечення сім`ї. Позивач залучений до Збройних Сил України та перебуває на фронті, в зоні бойових дій, у зв`язку з чим не завжди отримує грошове забезпечення, через що виникла заборгованість по аліментам. На одну дитину мають бути стягнуті аліменти в розмірі чверті заробітку, чому було стягнуто третину позивачу не зрозуміло.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Справа 16.03.2023 надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 25.04.2023.
Ухвалою від 25.04.2023 залишено без розгляду клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку з пропуском строк звернення з таким клопотанням.
У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 25.04.2023, розгляд справи було відкладено на 07.06.2023.
Ухвалою від 30.05.2023 задоволено клопотання позивача, забезпечено участь представника позивача ОСОБА_6 під час розгляду справи в режимі відеоконференції з Южноукраїнським міськрайонним судом Миколаївської області.
У судовому засіданні 07.06.2023 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_6 , у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача, розгляд справи було відкладено на 12.07.2023.
У судове засідання 12.07.2023 учасники справи не з`явилися, представник позивача не з`явився до Южноукранського міськрайонного суду Миколаївської області для участі в судовому засіданні в режимі відоеконференції, розгляд справи було відкладено на 16.08.2023.
Ухвалою від 31.07.2023 задоволено клопотання позивача, забезпечено участь представника позивача ОСОБА_6 під час розгляду справи в режимі відеоконференції з Южноукраїнським міськрайонним судом Миколаївської області.
У судовому засіданні 16.08.2023 за участі представника позивача ОСОБА_6 було відкладено розгляд справи з метою усунення представником позивача недоліків клопотання про долучення доказів та з метою належного сповіщення відповідача, на 11.10.2023.
Ухвалою від 05.10.2023 задоволено клопотання позивача, забезпечено участь представника позивача ОСОБА_6 під час розгляду справи в режимі відеоконференції з Южноукраїнським міськрайонним судом Миколаївської області.
У судовому засіданні 05.10.2023 було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_6 про поновлення строку та долучення доказів. Представник позивача просив задовольнити позов, адже було змінено матеріальний стан в гіршу сторону.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду сповіщалася у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_8 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

03 грудня 2015 року ОСОБА_1 був документований посвідченням серії НОМЕР_2 , яке налає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.7).

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року у справі №522/9090/16-ц (а.с.12).

21 лютого 2017 Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №522/22478/16-ц на виконання рішення від 30 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця з 23.11.2016 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам у розмірі 47 691,49 грн станом на 22.11.2022, при цьому, станом на початок розрахункового періоду січень 2020 року заборгованість становила 18 940,20 грн, повністю відсутня сплата аліментів за лютий, червень-грудень 2020 року, січень-вересень 2021 року, січень-березень 2022 року (10-11).

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.65).

Адміністратор відділу ЦНАП виконкому Арбузинської селищної ради Дуйко В.І. 11.05.2023 видала довідку про те, що склад сім`ї ОСОБА_1 є його дружина ОСОБА_9 та син дружини ОСОБА_10 , 2009 року народження (а.с.66).

Адміністратор відділу ЦНАП виконкому Арбузинської селищної ради Дуйко В.І. 11.05.2023 видала довідку про те, що син дружини ОСОБА_10 знаходиться на утриманні ОСОБА_1 (а.с.67).

Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_10 є сином ОСОБА_9 та перебуває на утримання матері. Інформації про батька дитини ОСОБА_9 суду не представлено.

Таким чином, одна лише довідка Адміністратора відділу ЦНАП на переконання суду, не свідчить про те, що ОСОБА_9 перебуває на утриманні вітчима ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи позивача про те, що він перебуває в зоні бойових дій через що він не завжди отримує грошове забезпечення не знаходять свого підтвердження.

Норми Сімейного кодексу України імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України) . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За нормами частин 7, 8 ст. 7 СК України 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що загальні умови стягнення аліментів не змінилися, з позивача стягуються аліменти в частині від доходу, суду не представлено доказів того, що ОСОБА_1 не отримує дохід чи отримує зовсім інший дохід в порівнянні з періодом, коли ухвалювалося рішення, на утриманні позивача знаходиться один син, а тому робить висновок про необхідність залишити позов ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Арбузинський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів на утримання дитини залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя: В.Я. Бондар