Справа № 515/279/23
Провадження № 2/515/513/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Зубова О.С., секретар судового засідання Коренчук О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 січня 1994 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Більше п`яти років тому припинили подружні стосунки через різність інтересів на поглядів на сімейне життя, виховання дітей та ведення господарства. На даний час позивач створив нову фактичну сім`ю. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року сторонам надавався строк на примирення до шести місяців.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, зазначив, що за наданий сторонами строк сторони не примирення (вх. № 5278/23-вх 21.09.2023).

Відповідач також надала суду заяву, згідно якої просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги не визнала, у разі розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " ОСОБА_3 " (вх. № 5582/23-вх 09.10.2023).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

30 січня 1994 року Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_3 " (а.с. 16).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спору про поділ майна між сторонами на час розгляду справи не існує. Розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим. За наданий судом строк подружжя не примирилося.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони проживають окремо більше п`яти років, неповнолітніх дітей не мають, примирення між сторонами не відбулося, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України відповідач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_3 ".

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. 4,13,81,263-265,141,142,268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 30 січня 1994 року Вишнівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище " ОСОБА_3 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн (тисяча сімдесят три грн 60 к.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду

Суддя О.С. Зубов