ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4958/21 Провадження 2/636/700/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Золотоверхої О.О.,

за участі секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до АТ «Страхова компанія «Країна» з позовом про стягнення невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 22338,00грн. кожному після смерті їх сина ОСОБА_3 , який загинув внаслідок ДТП 20.11.2018.

Представник відповідача надала відзив на позов, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, а у разі відсутності підстав для закриття провадження, - відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки АТ «СК «Країна» не приймало рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відмова про виплату страхового відшкодування прийнята ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , який був учасником ДТП, внаслідок якого загинув ОСОБА_3 , за полісом АМ/6444106. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Scania» д.н.з. НОМЕР_2 , який також був учасником вказаного ДТП, була застрахована в АТ «СК «Країна» за полісом АМ/5176794. Тому вимоги про відшкодування повинні пред`являтися і до АТ «СК «Країна» і до ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп». Крім того, заявником ОСОБА_2 не надано товариству доказів на підтвердження родинного зв`язку з померлим, оскільки матір`ю ОСОБА_3 записана ОСОБА_4

04.08.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, в якій вона просила стягнути суму страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 у розмірі 44676,00 грн., оскільки позивач ОСОБА_2 померла, ті її частка страхового відшкодування повинна бути виплачена батьку померлого.

18.08.2023 до суду надійшли заперечення представника відповідача на заяву про збільшення позовних вимог, в який представник просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачу не надано достатніх доказів щодо кола осіб, які мають право на страхове відшкодування.

Представник позивача надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимог із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Суд, розглянувши позовну заяву, ознайомившись із заявами представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 586 км автодороги Київ-Харків-Довжанський внаслідок несумісної з життям сукупної травми тіла, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №12-17/189-Бп/18 від 04.12.2018 (а.с.26-27). 07.12.2018 Виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області складено відповідний актовий запис №206 та видано свідоцтво про смерть (а.с.28).

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.35) батьками померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Згідно копії актового запису про одруження №06 від 15.07.1995 (а.с.137) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, прізвища присвоєні після реєстрації шлюбу стали відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

10.02.2021 слідчим ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області Мокрожицьким С. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001428 від 01.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.22-24) у зв`язку з відсутністю складу злочину.

01.09.2021 ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулося до ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок якої помер син заявників ОСОБА_3 (а.с.14-15).

28.09.2021 заявникам ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки у ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , провину якого у ДТП 30.11.2018, внаслідок якої загинув ОСОБА_3 , не встановлено (а.с.47-48). Аналогічного змісту листа ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» направлено 01.10.2021 (а.с.49-50)

27.01.2020 ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулося до ПАТ «СК «Країна» в інтересах ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування (а.с.79), в якій просили виплатити 44676,00грн моральної шкоди та 134028,00грн - відшкодування у зв`язку з втратою годувальника.

27.07.2020 ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулося до ПАТ «СК «Країна» в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування (а.с.81-82), в якій просили виплатити по 22338,00грн. на кожного моральну шкоду.

Згідно листа АТ «СК «Країна» від 10.02.2020 (а.с.87-88), адресованого ТзОВ «ЮК «Відшкодування» вбачається, що позивачі зверталися до відповідача з заявами про відшкодування шкоди (заяви зареєстровані за вх. №2037/20 від 27.01.2020 та вх. №15556/20) від 27.07.2020) та цим листом були сповіщені про наявність укладеного договору між АТ «СК «Країна» та ТОВ «Ізюмське АТП» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5176794 від 10.10.2018 (копія полісу а.с.78), та про необхідність надання додаткових документів, а саме: доказів на підтвердження перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до ДТП) календарний рік, розміри пенсії, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, крім того докази зміни прізвища ОСОБА_4 на ОСОБА_2 . Аналогічного листа АТ «СК «Країна» направляли 16.01.2021 (а.с.85-86), 02.04.2021 (а.с.89-90), 09.09.2021 (а.с.45-46).

Згідно копії інформації про склад сім`ї потерпілого від 12.05.2019 - померлого ОСОБА_3 (а.с.83-84) родичами першого ступеня споріднення померлого на момент ДТП був батько - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №23 від 16.02.2023 (а.с.136).

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 27.3 ст.27 цього закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 24.11.2021 по справі № 342/709/20, - це мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 1 січня становить 3723,00 грн.

Враховуючи зазначені вище норми, розрахунок позивача про загальний розмір відшкодування на рівні 44676,00 грн., є вірним.

Відтак, враховуючи те, що застрахований відповідачем транспортний засіб завдав моральну шкоду батьку загиблого ОСОБА_3 , то така шкода підлягає відшкодуванню у визначеному законом розмірі, а саме 44676,00 грн.

У межах даної справи сторони не доводили перед судом та не посилалися на те, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а тому такі аргументи судом не оцінювалися.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме у розмірі 44676,00 грн., оскільки є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, тому стягнення судових витрат з відповідача підлягає на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (, адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму страхового відшкодування моральної шкоди у сумі 44676 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (, адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А) на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.О. Золотоверха