Справа №345/4772/23
Провадження № 2/345/1223/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

17.10.2023 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Романів Оксани Павлівни до Виконавчого комітету Калуської міської ради, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернулася до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачці, на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у місті Калуші Івано-Франківської області та земельна ділянка з кадастровим номером :41:004:0070 площею 0,1 га, що підтверджується Інформацією є Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №328587446.

Згідно розділу Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тип обтяження: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 5894539, зареєстровано: 27.10.2007 за № 5894539 реєстратором Калуська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, №12, 01.08.1989, колгосп «Росія», номер 3Б - 26 від 09.08.1988 року: об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, будинок за адресою. АДРЕСА_1 : власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду архівний запис, додаткові дані: архівна заборона №86066-1332 від 09.08.1988р., внутр. №7С0134342ВF14В2С2А53 заявник: державний нотаріус Хомин Н.Б.

Зазначає, що право власності набуте у відповідності до законодавства України.

Також зазначає, що вулицю Колгоспна у місті Калуші перейменовано на вулицю Головацького Якова, що є загальновідомим фактом, що підтверджується роздруківкою що додається.

Звернула увагу, що ОСОБА_1 є особою, майно якої обтяжується.

Підкреслила, що позивачка працювала у колгоспі «Росія» Калуського району Івано-Франківської області з 23.02.1980 року, де їй 1988 році було видано кредит. Цей кредит нею було погашено в повному обсязі за рахунок заробітної плати в 1988-1990 роках повністю.

З метою з`ясування підстав накладення відповідних обтяжень, позивачка 16.06.2023 року надіслала заяву до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням надати інформацію та належним чином завірені копії документів що стосуються обтяження: заборони на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 5894539, зареєстровано 24.10.2007 за №5894539 реєстратором: Калуська міська державна нотаріальна контора, (архівна заборона - №86066-1332 від 09.08.1988р внутр. №7С0134342ВF14B2C2A53), а саме інформацію про характер та тип обтяження, особу, що його наклала, а також копії документів на підставі яких було накладено обтяження. Факт надсилання заяви та факт її отримання підтверджується чеком та роздруківкою поштового відстеження АТ «Укрпошта». Повідомила, що на дату звернення до суду з цим позовом відповіді не отримано.

Також 03.07.2023р до Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для отримання інформації з метою з`ясування питання чи накладені обтяження на усе нерухоме майно ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , представником позивача було направлено адвокатський запит №93/07. З отриманої відповіді Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 .

Вважає, що наведених фактів можна зробити висновок, що позивач не є боржником у розумінні чинного законодавства, однак обтяження на усе майно обмежують її права, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, позаяк наявне обтяження створює їй перешкоди у здійсненні права володіти та розпоряджатися своїм майном.

У судове засідання позивач не з`явилася, її представник - адвокат Романів О.П. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань чи відзиву від нього на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачці, на праві приватної власності, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у місті Калуші Івано-Франківської області та земельна ділянка з кадастровим номером :41:004:0070 площею 0,1 га, що підтверджується Інформацією є Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №328587446.

Згідно розділу Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна тип обтяження: заборона на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 5894539, зареєстровано: 27.10.2007 за № 5894539 реєстратором Калуська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, №12, 01.08.1989, колгосп «Росія», номер 3Б - 26 від 09.08.1988 року: об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, будинок за адресою. АДРЕСА_1 : власник: ОСОБА_1 , причина відсутності коду архівний запис, додаткові дані: архівна заборона №86066-1332 від 09.08.1988р., внутр. №7С0134342ВF14В2С2А53 заявник: державний нотаріус Хомин Н.Б.

Право власності набуте у відповідності до законодавства України.

Вулицю Колгоспна у місті Калуші перейменовано на вулицю Головацького Якова.

ОСОБА_1 є особою, майно якої обтяжується.

Позивачка працювала у колгоспі «Росія» Калуського району Івано-Франківської області з 23.02.1980 року, де їй 1988 році було видано кредит. Цей кредит нею було погашено в повному обсязі за рахунок заробітної плати в 1988-1990 роках повністю.

З метою з`ясування підстав накладення відповідних обтяжень, позивачка 16.06.2023 року надіслала заяву до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням надати інформацію та належним чином завірені копії документів що стосуються обтяження: заборони на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 5894539, зареєстровано 24.10.2007 за №5894539 реєстратором: Калуська міська державна нотаріальна контора, (архівна заборона - №86066-1332 від 09.08.1988р внутр. №7С0134342ВF14B2C2A53), а саме інформацію про характер та тип обтяження, особу, що його наклала, а також копії документів на підставі яких було накладено обтяження. Факт надсилання заяви та факт її отримання підтверджується чеком та роздруківкою поштового відстеження АТ «Укрпошта». На дату звернення до суду з цим позовом відповіді позивачкою не отримано.

03.07.2023р до Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для отримання інформації з метою з`ясування питання чи накладені обтяження на усе нерухоме майно ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , представником позивача було направлено адвокатський запит №93/07. З отриманої відповіді Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 .

Суд зазначити, що відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, урегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Обтяження у зв`язку з реєстрацію прав перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, діяльність якого припинена. До реорганізації системи реєстрації прав, накладання та зняття заборони відчуження проводив нотаріус відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. за № 31/5. Відповідно до п.1.1 вказаного Положення - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони.

Згідно до п. 2.1 вказаного Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. На даний час зазначене положення втратило чинність. Оскільки обтяження в реєстрах порушують та обмежують права власності позивача, слід вчинити дії на їх захист в передбаченому порядку.

Враховуючи вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" запис про обтяження перенесено до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 73 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно п.п.5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст.31-2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя "з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Зважаючи на викладене, правовою підставою для реєстрації в Державному реєстрі нерухомого майна обтяження на нерухоме майно позивача є заборона на відчуження нерухомого майна, яка накладена нотаріусом. Дане обтяження вважаться чинним до здійснення нотаріусом дій по зняттю заборони в визначеному законодавством порядку та здійснення нотаріусом, як спеціальним суб`єктом, реєстрації припинення такого обтяження. Нотаріус не має можливості здійснити дії по зняттю заборони за відсутністю належного повідомлення про відсутність обтяження. Підставою для реєстрації припинення обтяжень та заборони відчуження може бути судове рішення. Існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна, тому порушені права підлягають захисту шляхом зняття заборони на нерухоме майно.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Отже, суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин та враховуючи наявність протягом тривалого часу не знятої заборони на майно позивачки та відсутність необхідності подальшого застосування такої заборони на майно позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Водночас, наявність протягом тривалого часу не знятої заборони на майно при відсутності будь яких майнових претензій до неї, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відтак, не скасована заборона на майно ОСОБА_1 при відсутності будь яких майнових претензій до неї, є порушенням закріпленого Конституцією України(стаття 41) права кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу.

Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями.

Зважаючи про відсутність будь-яких майнових претензій до позивачки в даному контексті втручання у мирне володіння та користування майном позивача є невиправданим, та є та таким, що підлягає захисту.

Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що заборона на майно ОСОБА_1 не знята та, враховуючи що її наявність перешкоджає позивачці у реалізації своїх прав щодо розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 13, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов представника ОСОБА_1 - адвоката Романів Оксани Павлівни до Виконавчого комітету Калуської міської ради, про зняття арешту з майна - задоволити.

Зняти заборону на нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладену Калуською міською державною нотаріальною конторою 27.10.2007 р., архівна заборона №86066-1332 від 09.08.1988 р., внутр. №7С0134342BF14B2C2A53 та припинити обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5894539 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: