Справа № 212/1056/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

16 лютого 2023 року позивач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2016 року по 31.10.2022 року у розмірі 50755,16 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 90,16 грн., які просить стягнути з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язків щодо сплати заборгованості просить стягнути з відповідачів суму інфляційних витрат у розмірі 7488,88 грн., 3% річних у розмірі 2940,70 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати в сумі 2684,00 грн.

03 березня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача 21 червня 2023 року надала до суду пояснення, в яких зазначила, що доводи відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності централізованого опалення з 2017 року по 2021 рік, не мають законного підґрунтя та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року прийнято відмову представника позивача акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» Шаблій Ю.В. від частини позовних вимог зі стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрито.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві та письмових поясненнях, наданих до суду 21 червня 2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що він визнає факт отримання послуг з теплопостачання з листопада 2021 року, коли його будинок було підключено до мережи централізованого опалення. Звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не подавала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , та отримують житлово-комунальні послуги з централізованого опалення житлової квартири від акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», де мають відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а отже є споживачами вказаних послуг від позивача.

За частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Як встановлено судом, позивачем здійснювалась подача теплоносія до будинку за адресою АДРЕСА_1 у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, з листопада 2017 року по березень 2018 року, з листопада 2018 року по квітень 2019 року, з листопада 2021 року по березень 2022 року, що підтверджується наданими суду актами про подачу теплоносія. (а.с. 96-103)

Відповідачі своєчасно не сплачували грошові кошти позивачу за отримані послуги з централізованого опалення та мають заборгованість за період з жовтня 2016 року по жовтень 2022 року (включно) становить 50755,16 грн., яка підтверджується наданим до суду розрахунком. (а.с. 10)

Також відповідачами не внесена плата за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 по жовтень 2022 року в загальному розмірі 90,16 грн., яка підтверджується наданим до суду розрахунком. (а.с.10)

Щодо доводів відповідача з неотримання теплоносія за адресою АДРЕСА_1 у період з жовтня 2016 року по листопад 2021 року у зв`язку із відсутністю підключення будинку до централізованої системи опалення, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

З акту ПАТ «Криворізька теплоцентраль» від 06 грудня 2017 року вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 було самовільно відключено від мереж централізованого опалення. (а.с. 51)

Під`єднання житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 до мереж централізованого опалення відбулось 29 листопада 2021 року. (а.с. 50)

Матеріалами справи підтверджено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , який було самовільно відключено від мереж централізованого опалення та позивачем здійснювалось постачання теплової енергії у спірному періоді до вказаного будинку, а тому споживачі зобов`язані здійснити оплату за надані послуги з теплопостачання за вказаний період.

Відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про застосування строку позовної давності до пред`явлених позовних вимог.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

З огляду на те, що у позивача з відповідачем є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Так, загальна позовна давність не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України, який діяв й на час звернення позивача до суду з даним позовом.

За таких обставин, законом передбачено продовження позовної давності щодо вимог за якими перебіг позовної давності не закінчився станом на 12 березня 2020 року.

Позивач звернувся з позовом 16 лютого 2023 року, тому позивач має право на стягнення заборгованості за період з жовтня 2017 року, як заявлено у позові і розрахунку, по лютий 2023 року. Так, з урахуванням компенсації, розмір заборгованості з теплопостачання в межах строку позовної давності становить 43865,05 грн., розмір плати за абонентське обслуговування становить 90,16 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).

Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з урахуванням строку позовної давності, з відповідачів підлягають стягненню 3% річних у сумі 1501,42 грн. та інфляційні втрати у сумі 3854,84 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з кожного відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 1342,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 540, 543, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, ст. ст. 4,12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 49221 (сорок дев`ять тисяч двісті двадцять одну) гривню 31 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: 50014, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 жовтня 2023 року.

Суддя: М. В. Зімін