Справа № 362/3884/23
Провадження № 2/362/1772/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року

суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідачка уклала із ТОВ «ФК «Інвеструм» кредитний договір за яким отримала грошові кошти.

Також, зазначив, що за укладеним із ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

У підсумку, позивач вказує, що за відповідним договором факторингу він набув право вимоги за вказаним кредитним договором, а тому, оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за наведеним кредитним договором не виконує, у неї виникла заборгованість за кредитом, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість в загальному розмірі 39 702 гривні 00 копійок (а.с. 1 - 3).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Представником відповідачки надано до суду відзив на позов у якому він не визнав позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не надав:

- правила надання коштів у позику товариством;

- доказів надання кредиту і отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 13 000 гривень 00 копійок;

- доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги;

- детального розрахунку заборгованості;

- реєстр боржників не містить підписів сторін;

- доказів зміни умов договору в частині надання позики; також, наголосив на тому, що зі спливом строку дії договору 04 березня 2022 року товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом (а.с. 52 - 61).

14 серпня 2023 року судом вдруге отримано відзив на позов у якому представник відповідачки виклав аналогічні заперечення як і у попередньому відзиві (а.с. 78 - 87).

Суду не відомі обставини через існування яких представник відповідачки двічі надав суду відзив аналогічного змісту.

25 серпня 2023 року судом отримано відповідь на відзив в якому представником позивача наведено правове обґрунтування викладених у відзиві на позов заперечень представника відповідачки щодо строку дії кредитного договору, оформлення кредитного договору, нарахування відсотків за договором та укладення договору факторингу (а.с. 106 - 114).

За клопотанням представника позивача, ухвалою від 28 серпня 2023 року витребувано від АТ КБ «Приватбанк» належним чином завірені копії документів про наявність чи відсутність перерахування 03 лютого 2022 року ТОВ «ФК «Інвеструм» в особі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» кредитних коштів у сумі 13 000 гривень 00 копійок на банківську картку ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за Договором про надання фінансового кредиту № 02496-02/2022 від 03.02.2022 року (а.с. 147).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

03.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 02496-02/2022 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 13 000 гривень 00 копійок на строк 30 днів (а.с. 5 - 6, 7, 8).

Відповідно до п. 1.1. договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 13 000 гривень 00 копійок.

При цьому, факт отримання відповідачкою кредитних коштів беззаперечно підтверджується наданими АТ КБ «Приватбанк» відомостями про зарахування 03 лютого 2022 року грошових коштів у сумі 13 000 гривень 00 копійок на банківську картку ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) № НОМЕР_3 (а.с. 150, 152).

Згідно із п. 1.2. договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04.03.2022 року.

Відповідно до п. 1.3. договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу.

Відповідно до п. 3.4.2. договору, клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредит порядку, встановленому Договором.

Надалі, 08 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 08122022 за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідачки № 02496-02/2022 від 03.02.2022 року (а.с. 9 - 11, 12, 13).

Вирішуючи дану справу по суті вимог, суд не приймає до уваги та відхиляє усі наведені за змістом відзиву на позов заперечення представника відповідачки та погоджується із доводами сторони позивача стосовно обґрунтованості позовних вимог, з урахуванням наступного.

У постанові від 26.06.2018 року по справі № 910/9072/17 Верховний Суд виклав правову позицію відповідно до якої за приписами статей 509, 598, 599, 631 ЦК України закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно із ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Натомість, відповідачка не повернула кредитні кошти в сумі 13 000 гривень 00 копійок ані у строк до 04.03.2022 року, ані станом на дату постановлення даного рішення суду.

Тобто, кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань і дата 04.03.2022 року - є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору.

Відносно нарахування позивачем процентів, суд враховує таке.

Відповідно до п.п. 1.4. договору, надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства. Клієнту, який не пройшов первинний скоринг Товариства при подачі заявки, Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись. Кредит таким Клієнтам надається за стандартною процентною ставкою 3% на добу в межах суми 2000 грн. та на них не розповсюджуються умови п. 1.5. та п. 1.6 цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.3. договору, у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/ або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.п 2.4. договору, якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу. з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.п. 4.3. договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Тобто, нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Стосовно переходу права вимоги до позивача, суд звертає увагу на наступне.

У витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу міститься інформація по кредитному договору відповідачки (а.с. 132 - 134).

Також, на підтвердження своїх доводів представником позивача надано копію платіжної інструкції № 19121 від 13.12.2022 року щодо оплати за вказаним вище договором факторингу (а.с. 135).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка не виконала свої зобов`язання перед позивачем за вказаним кредитним договором по якому позивач набув право вимоги від кредитора.

Із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.05.2023 року відповідачка має заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 39 702 гривні 00 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13 000 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 26 702 гривні 00 копійок (а.с. 14, 117 - 121).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача загальної суми заборгованості за вказаним кредитним договором.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Воднораз, обґрунтовуючи дане судове рішення, суд керується нормою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно із яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 4).

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 39 702 (тридцять дев`ять тисяч сімсот дві) гривні 00 копійок та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 18 жовтня 2023 року.