Провадження № 2/537/859/2023
Справа № 537/2656/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря Бобровської К.Д., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: ОСОБА_5 , Крюківського відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання проведення безперешкодної повторної реєстрації місця проживання,

установив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити судове рішення, яким зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не чинити перешкоди у вільному та безперешкодному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , часткою житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання проведення безперешкодної повторної реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн та судовий збір в сумі 1 073 грн 60 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач являється законним користувачем 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021 року у справі № 537/4452/20, яке було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2022 (в касаційному порядку постанова Полтавського апеляційного суду не оскаржувалась, що підтверджується ухвалою Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження від 26 квітня 2022 року), відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житловим будинком, визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Прізвище позивача « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_8 » згідно до свідоцтва про шлюб від 17.02.2023 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 162. Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та господарськими будівлями, встановлення порядку користування житловим будинкам та господарськими будівлями задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у реалізації нею

права на користування належної ОСОБА_4 1/2 частиною домоволодіння,

розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

шляхом передачі ОСОБА_6 ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до вказаної частини житлового будинку. В задоволенні іншої частини позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено. На підставі вищевказаних судових рішень, позивач отримала виконавчий лист та звернулась до Крюківського відділу державної виконавчої служби м.Кременчука Полтавської області для захисту своїх прав та інтересів, оскільки в добровільному порядку ОСОБА_4 виконувати судові рішення відмовилась. Таким чином, згідно вищезазначених судових рішень було відкрито виконавче провадження за № 71949400 (державний виконавець Магдій Світлана Юріївні). Згідно зазначеного ВП № 71949400 ОСОБА_4 являється боржником, оскільки до сьогодення так і не виконала вимогу щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди позивачу у реалізації її права на користування належної

ОСОБА_4 1/2 частиною домоволодіння, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , шляхом передачі позивачу ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до вказаної частини житлового будинку. Отже, згідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» позивач здійснила реалізацію примусового виконання судових рішень та намагається отримати належне їй по закону право на проживання у зазначеному житлі. Але, на сьогодення відповідачка ОСОБА_4 категорично відмовляється виконувати навіть в примусовому порядку покладене на неї судовими рішеннями зобов`язання, про що свідчить подання нею до Крюківського районного суду м.Кременчук в рамках цивільної справи № 537/4452/20 заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Співвласником іншої 1/2 частки вказаного нерухомого майна являється третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5 . Тобто, зважаючи на вищевказані документи, позивачем в повному обсязі підтверджується не лише закріплене в установленому законом порядку право проживання у даному житловому будинку з господарськими будівлями, а й відповідно право користування зазначеним житловим приміщенням. В порядку п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (про досудове врегулювання спору) позивач згідно до Закону України «Про виконавче провадження» звернулась до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) із заявою та виконавчим листом щодо зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у реалізації нею права на користування належної ОСОБА_4 1/2 частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом передачі позивачу ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до вказаної частини житлового будинку. Право власності ОСОБА_4 підтверджується Інформацією з Реєстру нерухомості від 02.07.2023 року за № 165, згідно до якої зазначено, що

власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 19.02.2020 частки в праві в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, реєстровий № 496, посвідчений Веселовським А.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області. Із абсолютно протиправними діями ОСОБА_4 позивач взагалі не погоджується з огляду на наступне. По-перше, вона взагалі не має жодного житла, що підтверджується Інформацією з Реєстру нерухомості від 04.07.2023 року за № 337930835, згідно до якої вбачається, що позивач взагалі не володіє жодними об`єктами нерухомості, майна зареєстрованого на її ім`я. По-друге, так як вона являється вагітною, що підтверджується медичною довідкою від 02.06.2023, виданою КНМП «Кременчуцький перинатальний центр II рівня» жіночою консультацією № 2, та бажає, щоб її дитини була зареєстрована та проживала згідно до чинного законодавства України у житловому будинку, користувачем якого вона являється на підставі законних (неоскаржених та нескасованих) судових рішень, та не бажає, щоб її дитина була позбавлена через протиправні дії відповідачки багатьох аспектів належної життєдіяльності (надання медичної допомоги, навчання, отримання відповідних виплат тощо) тільки через відсутність у дитини реєстрації місця проживання. По-трете вона взагалі жодним чином не втратила інтересу до вищезазначеної нерухомості, бажає реалізувати свій намір щодо проживання та нарешті поставити остаточну крапку у питанні незаконного зняття її з реєстрації місця проживання. Протиправні дії відповідачки полягають у тому, що 25.11.2022 року вона всупереч судовим рішенням, які так і не були скасовані, набрали законної сили здійснила незаконну процедуру по зняттю позивача з реєстрації її місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не дивлячись на те, що вона має право користування вказаною нерухомістю. Даний факт підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, згідно до якого ОСОБА_6 з 25.11.2022 року знята з реєстрації місця проживання. Одним із доказів позивача реєстрації місця проживання у зазначеній нерухомості є копія виписки із домової книги житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до якого зазначено, що вона була зареєстрована у вказаному житлі з моменту свого народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт перешкод зі сторони ОСОБА_4 підтверджую наступним. Згідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 04.08.2021 у справі № 537/4452/20, яке було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2022, зазначено, що ОСОБА_4 систематично чинить перешкоди у її проживанні, не надає їй вільно користуватись житлом, навіть попри те, що вона сплачувала комунальні послуги, намагалась проживати у будинку. Також, ОСОБА_4 протиправно здійснила відключення електроенергії та газопостачання, що унеможливило її проживання у будинку. Нажаль, неодноразові звернення до поліції та інших структур владних повноважень не дали їй змогу вирішити конфліктне питання по її проживанню та користуванню житлом. Згідно до матеріалів виконавчого провадження № 71949400, де ОСОБА_4 являється боржником та особою, яка категорично не виконує судові рішення не надає їй ключі від будинку та не надає їй можливості проживати та

користуватись житлом. Таким чином вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 06.03.2023 року

вбачається, що позивач, ОСОБА_3 , була незаконно знята з реєстрації місця проживання, з огляду на наявність вищевказаних судових рішень. Це тільки наступний раз доводить протиправність дій ОСОБА_4 щодо ненадання їй права проживання та небажання взагалі виконувати обов`язкові судові рішення. Навпаки відповідачка так само не виконує вимоги Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північцо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), що додатково підтверджується особистою заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Окрім вищевказаного, я зверталась до Центру надання адміністративних послуг щодо здійснення повторної реєстрації місця проживання, але отримала роз`яснення, що здійснити дану дію вона не може без відповідного рішення суду щодо повторної реєстрації місця проживання. Зважаючи на вищевикладене, вона абсолютно позбавлена доступу до належного їй на праві користування житла, позбавлена права на реалізацію права на проживання у спірному житлі. На сьогодняшній день позивач бажає проживати у даному будинку, коштів на інше нерухоме майно вона не має, будь-яких об`єктів нерухомості на її ім`я не зареєстровані, вона жодним чином не втратила свій інтерес до вказаної 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та бажає реалізувати своє законне право на користування та реєстрацію місця проживання. Таким чином, на сьогодення вона вбачає реальну загрозу щодо її можливості проживати у спірному майні, користуватись житлом, а також наразі не має можливості щодо повторної реєстрації свого місця проживання, внаслідок агресивних та протиправних дій відповідачки ОСОБА_4 , через що вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження та призначено судове засідання, витребувано у Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області інформацію щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , із вказівкою дати реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання, а також зазначенням особи, яка здійснила зняття ОСОБА_6 з реєстрації її місяця проживання.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Єрмоленко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові. Суду пояснив, що ОСОБА_3 являється законним користувачем частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.08.2021, яке було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 08.02.2022. Відповідно до зазначених документів ОСОБА_4 зобов`язано не чинити перешкоди ОСОБА_3 у реалізації нею права на користування вказаним житлом шляхом передачі ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до вказаної частини будинку. У вказаних рішеннях суду закріплено не лише право на проживання ОСОБА_3 у вказаній частині житлового будинку, а і відповідно право користування житловим будинком. Однак ОСОБА_4 вказне рішення суду не виклоноує, а тому Крюківським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження де ОСОБА_4 являється боржником. ОСОБА_3 із протиправними діями відповідача не погоджується з огляду на наступне. ОСОБА_3 не має жодного житла, вагітна, бажає, щоб її дитина була зареєстрвана на законних підставах у оспорюваному житловому будинку, до будинку вона інтерес не втратила. Протиправні дії ОСОБА_4 полягають в тому, що вона 25.11.2022 вона всупереч судовим рішенням, які так і не були скасовані, набрали законної сили, здійснила незаконну процедуру по зняттю ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання, а саме з будинку АДРЕСА_2 , не дивлячись на те, що остання має право на користування вказаною нерухомістю. ОСОБА_4 не надає ОСОБА_3 проживати у вказаному будинку, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. ОСОБА_3 зверталася в Центр надання адміністративних послуг для проведення повторної реєстрації місця проживання в будинку АДРЕСА_2 , однак отримала відмову, оскільки потрібно рішення суду щодо повторної реєстрації місця проживання. Також працівники Центру надання адміністративних послуг пояснила, що законодавством не передбачено надання центром письмових відмов в проведенні реєстрації.

Відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Представника відповідача адвокат Савічев О.О. в судовому засіданні в задовленні позовних вимог просив відмовити в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Суду пояснив, що позивачем захист інтересів був обраний неправильно. Дійсно Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було прийнято рішення про усунення перешкод в користуванні житлом, але на той час позбавлення права користування житлом було тільки за рішенням суду. З 01.12.2021 набрав чинності ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Згідно даного закону у п. 1 ч. 1 ст. 18 зазначено, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником. Тобто відповідач ОСОБА_4 здійснила зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 законно. Будь-яких порушень не встановлено, рішення ЦНАП про зняття з реєстрації не скасовано, тому підстави для проведення потворної реєстрації відсутні.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Крюківського відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі та щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу зимінено з ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки, виданої КНМП «Кременчуцький перинатальний центр ІІ рівння» Жіноча консультація №2, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря акушер гінеколога. Вагітність ІІ 20-21 тиж.

Згідно Інформаційної довідки №344107593, сформованої 25.08.2023, яка містить інформацію з державного реєстру речивих прав на нерухоме майно та Реєстру прав влансоті на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_10 нерухоме майно не зареєстроване. Відомості щодо відсутності зареєстрованого за позивачем ОСОБА_3 нерухомого майна матеріали справи не містять, та такі докази позивачем не надані.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами по справі, відповідач ОСОБА_4 є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки, виданої Крюківською районною адміністрацією Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.08.2023 за вих.№4632/01-27, ОСОБА_11 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21.07.2001 по 25.11.2022. Колодруб ( ОСОБА_6 ) була знята з вищевказаної адреси за заявою власників житла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Зняття із задекларованого/зареєстрованого міся проживання позивача ОСОБА_12 також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 06.03.2023, довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №1, сформованої 08.08.2023.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, зокрема за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, підставою зняття з реєстрації місця проживання (перебування) позивача ОСОБА_12 стало звернення відповідача ОСОБА_4 , як власника частини житлового будинку АДРЕСА_1 , до центру надання адміністративних послуг з заявою у відповідності до вимог ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». Тобто остання скористалась своїм правом, як власник частини житлового будинку, на зняття ОСОБА_12 із зареєстрованого місця проживання (перебування).

Рішення органу реєстрації про зняття ОСОБА_12 із зареєстрованого місця проживання (перебування) останньою не оскаржувалось та на даний час не скасоване.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, як встановлено судом рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021, яке набрало законної сили 08.02.2022, встановлено, що позивач ОСОБА_11 має право на користування частиною житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 . Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_11 перешкоди у реалізації нею права на користування частиною домоволодіння шляхом передачі останній ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до житлового будинку.

Також, як вбачається з рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021, постанови Полтавського апеляційного суду від 08.02.2022 право ОСОБА_11 на проживання та користування частиною житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , також було встановлено рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2020, яке набрало законної сили 25.11.2020, та постановою Полтавського апеляційного суду від 19.02.2020.

Відповідно до п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи. Реєстраційна дія це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи.

Порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник). До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються: документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до п. 35 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає, серед іншого, документи, що підтверджують: право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла.

Суд констатує, що право особи на проживання, користування житловим приміщенням автоматично породжує право на реєстрацію.

В обгрунування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем чиняться їй перешкоди у користуванні частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке зокрема полдягає у її знятті з зареєстрованого місця проживання (перебування) та проведення повторної реєстрації у вказаному житлі. Позивач зверталася до Центру надання адміністративних послуг з вищевказаними рішеннями суду, якими встановлено її право на користування вказаним житлом, належному відповідачу ОСОБА_4 та всіма документами передбаченими ст. 9 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», однак останній усно було відмовлено в проведенні повторної реєстрації.

Згідно п. 27, 29 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності. Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється в день отримання органом реєстрації документів.

Відповідно до п. 40 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особи особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання (перебування), про що робиться відповідний запис у заяві.

Згідно п. 46 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, посадова особа органу реєстрації в день звернення особи або її законного представника (представника) чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або даних від органу соціального захисту населення: приймає рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) особи; вносить відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до реєстру територіальної громади відповідно до Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265; формує інформацію про реєстрацію місця проживання (перебування) особи для її передачі до відомчої інформаційної системи ДМС з подальшою передачею інформації до Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265; за зверненням особи, що декларує/реєструє/знімає задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), або її законного представника (представника) видає витяг з реєстру територіальної громади.

Відповідно до п. 49 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, строк зберігання заяв про реєстрацію місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб та у разі потреби відповідних копій документів, які подаються для здійснення реєстрації місця проживання (перебування) або зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання в паперовій формі, становить три роки.

Аналізуючи вказні норми, суд приходить до висновку, що в разі відмови у проведені реєстрації місця проживання (перебування) особи посадова особа органу реєстрації зобов`язана видати заявнику відповідне рішення.

Разом з тим матеріали справи не містять та позивачем, як і її представником, до позовної заяви не додано доказів про звернення останньої до органів реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з метою повторного проведення реєстрації місця проживання (перебування) позивача за адресою: АДРЕСА_1 , та відмови у проведенні такої реєстрації, зокрема рішення про відмову у реєстрації місця проживання (перебування) в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для реєстрації місця проживання (перебування), зокрема відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання за особою права користування житлом, права на реєстрацію місця проживання чи заяви відповідача ОСОБА_4 про надання згоди, як власника житла, на реєстрацію місця проживання (перебування) позивача. Клопотання про витребовування таких доказів позивачем суду не заявлялось. Посилання представника позивача на те, що позивачу посадовою особою органу реєстрації відмовлено в усній формі у проведені реєстрації місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджено жодним належним доказом, зокрема поясненнями свідка, а саме посадовою особою органу реєстрації (у тому числі центру надання адміністративних послуг), яким було відмовлено позивачу у проведені реєстрації місця проживання (перебування) без ухвалення відповідного рішення та в усній формі роз`яснено необхідність надання рішення суду про проведення повторної реєстрації. Правом заявити відповідне клопотання про виклик свідків позивач не скористався.

Також, позивачем не надано суду доказів, що відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди позивачу у повторній реєстрації місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема позивач не надала доказів звернення до відповідача, як власника житла, з метою отримання від неї згоди на її реєстрацію місця проживання у такому житлі.

Суд приймає до уваги, що на даний час на виконанні у Крюківському відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №537/4452/20, виданий 14.03.2022 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021, яке набрало законної сили 08.02.2022, про зобов`язанння ОСОБА_4 не чинити перешкоди позивачу у реалізації нею права на користування належної ОСОБА_4 частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_11 ключів від вхідних дверей, надання вільного та безперешкодного доступу до вказаної частини житлового будинку, що підтверджується постаною про відкриття виконавчого провадження №71949324 від 05.06.2023 та вказне рішення суду відповідачем не виконане, що не заперечується представником відповідача.

Разом з тим суд не приймає до уваги, як доказ невиконання відповідачем ОСОБА_4 рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021 витяг, що містить інформацію з Єдиного реєстру боржників, сформований 21.06.2023, оскільки як вбачається з вказаного витягу, він підтверджує наявність в Єдиному реєстрі боржників інформацію про відповідача ОСОБА_4 , як боржника по виконавчому провадженню №71949400, однак не містить інформацію на виконання саме якого рішення Крюківського районного суду м. Кременчука було відкрите виконавче провадження №71949400 та чи стосується наявна інформація позивача. Як раніше було встановлено судом, виконавче провадження з приводу виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021 було відкрите під №71949324.

Однак відкрите виконавче провадження №71949324 з приводу виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.08.2021, яке набрало законної сили 08.02.2022, також не підтверджує вчинення відповідачем ОСОБА_4 перешкод у реалізації позивачем свого права на проведення повторної реєстрації місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 та інших належних та допустимих доказів позивачем суду не надано.

Доводи позивача про позбавлення її, діями відповідача, права користування та проживання у житловому будинку є безпідставними та спростовуються ч. 3 ст. 1 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" згідно якого декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила.

Як випливає зі змісту ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (подібні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Відповідно до частин першої, другої ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд звертає увагу, що позивачем не конкретизовано, яким чином зобов`язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди у вільному та безперешкодному кристуванні ОСОБА_3 часткою житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання проведення нею безперешкодної повторної реєстрації місця проживання за вказаною адресою може бути реалізоване та виконане відповідачем, враховуючи той факт, що реєстрація місця проживання (перебування) особи та прийняття відповідного рішення про реєстрацію місця проживання (перебування) або відмову в такій реєстрації здійснюється виключно посадовими особами органу реєстраці, відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметомдоказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність перешкод у реалізації свого права на проведення повторної реєстрації місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 . Звернення до суду з даним позовом є передчасним.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання проведення безперешкодної повторної реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: ОСОБА_5 , Крюківського відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про усунення перешкод у користуванні житлови приміщенням шляхом надання проведення безперешкодної повторної реєстрації місця проживання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17.10.2023.

Суддя І.І. Дядечко