Справа № 513/936/21
Провадження № 6/513/26/23
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Коржан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі № 513/936/21,
В С Т А Н О В И В:
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася з поданням до суду, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання рішення у справі № 513/936/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № IKAPNABG.223114.001 від 27 січня 2014 року у сумі 153425,97 грн, а також судовий збір у розмірі 2301 грн.
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд подання без її участі, заяву підтримала, просила її задовольнити.
Інші учасники (сторони) у відповідності до вимог ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликалися.
Суд дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків.
21 червня 2023 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Уксиббанк», АТ «Кредобанк», ПАТ «Акціонерний Банк «Укргазбанк», АТ «Банк Альянс», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Ощадбанк», АТ «ОТП Банк», АКБ «ПриватБанк», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «Оксі Банк», ПАТ «Південний», АТ «Банк Авангард», АТ «Ідея Банк», АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Альтбанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ «Банк Восток», ПАТ «Індустріалбанк», АТ «ТАСкомбанк». У даних банках відсутні кошти на рахунках боржника.
21 червня 2023 рок винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.
Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.
Відповідно до інформації МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб GEELY СК номерний знак: НОМЕР_1 , який постановою від 10 липня 2023 року оголошено у розшук.
Відповідно інформації Пенсійного Фонду України боржниця отримує пенсію в Саратському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України.
На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник в період з 21 червня 2023 року по 10 жовтня 2023 року не перетинав державний кордон.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржниці на праві власності належить декілька земельних ділянок.
Відповідно даним Укрпошти відправлення вручено адресату 24 червня 2023 року. 01 серпня 2023 року на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.
Відповідно даним Укрпошти відправлення вручено адресату 02 вересня 2023 року.
26 вересня 2023 року на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.
Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у статті 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.
Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
За змістом п.19 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 ч.5 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07 лютого 2014 року №6 зазначено, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".
Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи про стягнення заборгованості, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться у матеріалах справи, копію судового рішення від 26 квітня 2022 року відмовилась отримати про, що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із відміткою про те, що «адресат, відмовився від отримання». Також, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 обізнана щодо примусового виконання рішення Саратського районного суду Одеської області від 26 квітня 2022 року, будь-яких дій на погашення заборгованості не вживає, рішення суду не виконує, хоча у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошові кошти тощо).
Відповідно до положень ч.1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 441 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень виконавця.
В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.
Судом враховано, що виконавче провадження пов`язане власне із захистом порушеного права позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на повернення коштів, то таке обмеження переслідує легітимну мету, таке обмеження є необхідним в демократичному суспільстві, так як обов`язковість виконання рішення, яке набрало законної сили, є невід`ємним елементом сучасної демократичної держави і проявом реального захисту порушених прав людини, в даному випадку на отримання грошових коштів на підставі судового рішення.
Таким чином подання підлягає задоволенню, оскільки сукупність доказів, дає можливість зробити висновок про доведеність та обґрунтованість, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.
Разом з тим, суд звертає увагу боржника на положення ч. 5, 8 статті 441 ЦПК України відповідно до яких суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст. ст. 259, 260, 267, 431, 441 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни - задовольнити.
Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. Ю. Рязанова