Провадження № 6/357/138/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Сидорчук Андрій Анатолійович, про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2023 ТОВ «Дебт Форс» звернувся до суду з даною заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №91476 від 09.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Так, у постанові від 12.10.2022 у справі №183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, та дійшла такого висновку: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду вказала, що врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

У постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18, про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано розділом VI ЦПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник звернувся із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №91476 від 09.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за місцем, де здійснює свою діяльність приватний виконавець Сидорчук Андрій Анатолійович, а саме: Київська область, м. Біла Церква, вул. Спартаківська, 12, офіс 1.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем є місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходження боржника - юридичної особи, або за місцезнаходження майна боржника.

Тобто, ототожнення заявником понять «місце проведення виконавчих дій» та «місце знаходження приватного виконавця» є помилковим (аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19).

З поданої заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження вбачається, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , водночас, будь-яких відомостей, що місцезнаходження майна боржника чи місце його проживання або перебування знаходиться у Білоцерківському районі Київської області в матеріалах справи відсутні.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №91476 від 09.04.2021 вчиняються за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Баришівського районного суду Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Отже, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Сидорчук Андрій Анатолійович, про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає передачі за належною підсудністю згідно ч. 2 ст. 446 ЦПК України до Баришівського районного суду Київської області (07500, Київська область, смт Баришівка, вул. Київський шлях, 61).

Керуючись ст. 31, 260, 353, 446 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватний виконавець Сидорчук Андрій Анатолійович, про заміну сторони виконавчого провадження, передати за належною підсудністю для розгляду до Баришівського районного суду Київської області (07500, Київська область, смт Баришівка, вул. Київський шлях, 61).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 11.10.2023.

Суддя О. В. Бондаренко