УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 754/11764/21

провадження № 61-14170ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів, визнання частково недійсним кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИВ:

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 06 грудня 2021 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») про захист прав споживачів, визнання частково недійсним кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок.

Не погодившись з рішенням, 14 липня 2023 року, засобами поштового зв`язку, представник АТ «ПУМБ» - адвокат Васильчиков І. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року, оскільки копію оскаржуваного рішення заявником отримано 14 червня 2023 року.

Київський апеляційний суд ухвалою 21 липня 2023 року витребував з Деснянського районного суду м. Києва матеріали справи № 757/11764/21.

01 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали зазначеної справи.

Київський апеляційний судухвалою від 09 серпня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «ПУМБ», поданою адвокатом Васильчиковим І. В., на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявником не наведено обґрунтованих обставин та не надано доказів на підтвердження не повідомлення про розгляд справи та не зазначено обставин непереборної сили, які завадили в строк звернутися до суду з апеляційною скаргою.

20 вересня 2023 року адвокат Васильчиков І. В., який діє в інтересах АТ «ПУМБ», засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у вказаній вище справі.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року, яке обґрунтовано тим, що заявник копію оскаржуваної ухвали отримав 30 серпня 2023 року. На підтвердження вказаного, суду надано відповідні докази.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Розглянувши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Виходячи зі змісту пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної процесуальної норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто, законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Тобто, строк, передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктами 1,2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц, від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15, від 23 листопада 2022 року у справі № 754/2141/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 761/30419/19, від 30 січня 2023 року у справі № 761/21976/21, від 15 лютого 2023 року у справі № 208/805/20, від 24 квітня 2023 року у справі № 755/19216/18, від 05 квітня 2023 року у справі № 465/3861/16-ц.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Судом встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси АТ «ПУМБ» представляв адвокат Васильчиков І. В. на підставі довіреності.

В судовому засіданні 06 грудня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, адвокат Васильчиков І. В., який представляє інтереси АТ «ПУМБ», був присутній в судовому засіданні, а отже знав про наявність оскаржуваного рішення, при цьому, з заявою про отримання копії оскаржуваного рішення звернувся лише 11 травня 2023 року, тобто більше ніж через півтора роки.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що АТ «ПУМБ», яке є відповідачем у справі, було достеменно відомо про розгляд справи 06 грудня 2021 року, а тому АТ «ПУМБ» не є особою, яка не була повідомленою про розгляд справи, обставин непереборної сили, внаслідок виникнення яких, було пропущено строк на апеляційне оскарження, нею не зазначено, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з посиланням на частину другу статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги, що заявник пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки судом першої інстанції не було надіслано АТ «ПУМБ» повного тексту оскаржуваного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року, його копію отримав представник АТ «ПУМБ» - адвокат Васильчиков І. В. 14 червня 2023 року, не заслуговують на увагу, оскільки заявник, маючи намір реалізувати своє процесуальне право на апеляційне оскарження, зобов`язаний був використовувати у повному обсязі наявні засоби та передбачені законодавством можливості для вчинення відповідних процесуальних дій у межах встановленого законом строку.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів, визнання частково недійсним кредитного договору та зобов`язання здійснити перерахунок.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров