У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника, суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 71 999, 46 гр. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника.

У позовній заяві міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У клопотанні позивач посилається на те, що в умовах обмеженого фінансування під час дії правового режиму воєнного стану, виділення коштів виключно на першочергові видатки, Укртрансбезпека позбавлена можливості оперативно здійснити сплату судового збору.

Клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати можливо за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Європейський суд з прав людини у своїх чисельних рішеннях вказує, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Верховний Суд у справі № 761/12145/17 / провадження № 61-11495ск19 /40 зазначив, що чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати.

Однак, такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати вагомі підстави відмови у задоволенні відповідних заяв (клопотань), оскільки відсутність обґрунтування, так само як і безпідставна відмова, може стати перешкодою в реалізації права на доступ до суду, гарантованого у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається, на заінтересовану сторону, тобто в даному випадку на позивача.

На підтвердження заявленого клопотання позвиач надає виписку з рахунку Державної служби України з безпеки на транспорті від 15 червня 2023 року.

З наданої позивачем виписки Державної казначейської служби України з рахунку Державної служби України з безпеки на транспорті вбачається, що кошти за КЕКВ 2800 (інші видатки, з яких органами державної влади здійснюється сплата судового збору) на рахунку служби відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

На думку суду надані заявником докази є підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В свою чергу, відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

З урахуванням цього,судовий збір позивачем має бути сплачено протягом 60 днів з дня постановлення судом ухвали про відкриття провадження в справі, до 15 грудня 2023 року.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Відстрочити Державній службі України з безпеки на транспорті сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а саме до 15 грудня 2023 року.

Роз`яснити позивачу, що у разі несплати судового збору у встановлений судом строк, настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Шереметьєва