Заочне Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 331/1727/23
Провадження № 2/331/981/2023
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Петрової А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,-
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 32 957,93 грн. та судові витрати у розмірі 1073,60 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 10 вересня 2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Відповідач-1) був укладений Договір позики, відповідно до Договору, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000, 00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором.
На підтвердження укладення Договору позики від 10.09.2020 р. та передачі грошових коштів Відповідачем-1 була складена розписка від 10.09.2020 р. про одержання у позику 10 000, 00 грн.
Також, 30 листопада 2020 р. між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений Договір позики, відповідно до Договору, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000, 00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором.
На підтвердження укладення Договору позики від 30.11.2020 р. та передачі грошових коштів Відповідачем-1 була складена розписка від 30.11.2020 р. про одержання у позику 5 000, 00 грн.
Відповідно до п. 1.3. Договору позики від 10.09.2020 р. за користування позикою згідно з цим Договором Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю проценти у розмірі 96% річних. Позичальник зобов`язаний повертати Позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за позикою щомісячно по 1 400, 00 грн. починаючи з жовтня 2020 року до 29 числа кожного місяця , а в останній місяць користування позикою до 10 вересня 2021 р.
Відповідно до п. 2.2., 2.3. Договору позики від 30.11.2020 р. нарахування процентів за користування починається з наступного дня після отримання Позичальником суми позики, а припиняється в день повернення всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день наявності непогашеної Позичальником суми позики на залишок суми позики. Позичальник зобов`язаний повертати Позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за користування позикою щомісячно по 700, 00 грн. починаючи з грудня 2020 року до 29 числа кожного місяця, а в останній місяць користування позикою до 30 листопада 2020 р.
Відповідач -1 свої зобов`язання за договорами позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовленій договором строк не повертає, проценти за користування позикою не сплачує.
У зв`язку з невиконанням Відповідачем-1 умов Договору позики від 10.09.2020 р. та Договору від 30.11.2020 р. станом на 16.03.2023 р. утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 14 189. 29 грн. та процентами за користування позикою за період з 10.09.2020 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 3293,06 грн., що підтверджується розрахунком.
Відповідно до п. 4.3. Договору позики від 10.09.2020 р. за прострочення Позичальником строків передбачених п. 2.1., 2.6., 4.2.., 5.5. цього Договору, Позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 275 процентів річних від простроченої суми.
Проценти, згідно з п. 4.3. Договору позики від 10.09.2020 р. та п. 4.3. Договору позики від 30.11.2020 р. за період з 11.09.2021 р. по 23.02.2022 р. складають 14 694, 96 грн., інфляційні втрати за вересня 2021 р. по лютий 2022 р. складають 780, 62 грн., що підтверджується розрахунком.
В забезпечення вимог Позивача за Договором позики від 10.09.2020 р. між Позивачем та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений договір поруки від 10.09.2020 р.
Відповідно до п. 1.1. Договору поруки від 10.09.2020 р. Поручитель зобов`язується відповідати перед Позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від Позикодавця та сплату процентів згідно Договору позики від 10.09.2020 р.
В забезпечення вимог Позивача за Договором позики від 30.11.2020 р. між Позивачем та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений договір поруки від 30.11.2020 р.
Відповідно до п. 1.1. Договору поруки від 30.11.2020 р. Поручитель зобов`язується відповідати перед Позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від Позикодавця та сплату процентів, згідно Договору позики від 30.11.2020 р.
Таким чином Відповідачі зобов`язані сплатити на користь Позивача суму позики у розмірі 14 189,29 грн, проценти за користування позикою за період з 10.09.2020 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 3 293, 06 грн. проценти , згідно з п. 4.3. Договору позики за період з 11.09.2021 р. по 23.02.2022 р. у розмірі 14 694, 96 грн., інфляційні втрати за період з вересня 2021 р. по лютий 2022 р. у розмірі 780, 62 грн. Загальна сума боргу складає 329 57,93 грн. та судові витрати у розмірі 1073,60 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Від відповідачів відзив на позов або письмові пояснення не надходили.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.
Судом встановлено, що 10 вересня 2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Відповідач-1) був укладений Договір позики, відповідно до п. 1.1. якого Позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000, 00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором./а.с.8/.
Факт одержання Позики підтверджується розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 в момент передачі їй суми позики 10.09.2020 року про одержання у позику 10 000, 00 грн./а.с.10/.
Відповідно до п. 1.3. Договору позики від 10.09.2020 р. за користування позикою згідно з цим Договором Позичальник зобов`язується сплачувати Позикодавцю проценти у розмірі 96% річних.
Згідно з п. 2.2., 2.3. Договору позики від 10.09.2020 р. нарахування процентів за користування позикою починається з наступного дня після отримання Позичальником суми позики, а припиняється в день всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день непогашеної Позичальником суми позики на залишок суми позики.
Позичальник зобов`язаний повертати Позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за позикою щомісячно по 1 400, 00 грн. починаючи з жовтня 2020 року до 29 числа кожного місяця , а в останній місяць користування позикою до 10 вересня 2021 р. (п. 2.6. Договору позики).
Згідно п. 2.7. Договору позики від 10.09.2020 р. передбачено, що повернення суми позики та сплата процентів у складі щомісячного платежу, передбаченого п. 2.6. цього Договору, відбувається в такому порядку: першочергово сплачуються проценти, нараховані згідно з п.п. 2.2.-2.5. цього Договору, а залишок коштів зараховується в погашення суми позики.
В забезпечення вимог Позивача за Договором позики від 10.09.2020 р. між Позивачем та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений договір поруки від 10.09.2020 р./а.с.9/.
Відповідно до п. 1.1. Договору поруки від 10.09.2020 р. Поручитель зобов`язується відповідати перед Позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від Позикодавця та сплату процентів, згідно Договору позики від 10.09.2020 р./а.с.9/.
Відповідальність поручителя настає в разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань, передбачених Договором позики від 10.09.2020 р. (п. 1.2. Договору поруки). Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями перед Позикодавцем. При цьому поручитель відповідає перед Позикодавцем за повернення суми позики, сплату відсотків за користування позикою, сплату процентів згідно з п. 4.3. Договору позики від 10.09.2020 р., неустойки, а також покриття збитків Позикодавця, які виникли у Позикодавця внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов`язань ( п.1.3 Договору поруки).
Також, 30 листопада 2020 р. між Позивачем та Відповідачем-1 був укладений Договір позики, відповідно до п. 1.1. якого Позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000, 00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором./а.с.11/.
Факт одержання Позики підтверджується розпискою, власноручно написаною ОСОБА_2 в момент передачі їй суми позики 30.11.2020 року про одержання у позику 5 000, 00 грн./а.с.13/.
Відповідно до п. 2.2., 2.3. Договору позики від 30.11.2020 р. нарахування процентів за користування починається з наступного дня після отримання Позичальником суми позики, а припиняється в день повернення всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день наявності непогашеної Позичальником суми позики на залишок суми позики.
Позичальник зобов`язаний повертати Позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за користування позикою щомісячно по 700, 00 грн. починаючи з грудня 2020 року до 29 числа кожного останній місяць користування позикою до 30 листопада 2020 р. (п. 2.6. Договору позики від 30.11.2020 р.)
В забезпечення вимог Позивача за Договором позики від 30.11.2020 р. між Позивачем та ОСОБА_3 (Відповідач-2) був укладений договір поруки від 30.11.2020 р.
Відповідно до п. 1.1. Договору поруки від 30.11.2020 р. Поручитель зобов`язується відповідати перед Позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від Позикодавця та сплату процентів, згідно Договору позики від 30.11.2020 р./а.с.12/.
Відповідальність поручителя настає в разі невиконання або неналежного виконання Позичальником. Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями перед Позикодавцем. При цьому поручитель відповідає перед Позикодавцем за повернення суми позики, сплату відсотків за користування позикою, сплату процентів згідно з п. 4.3. Договору позики від 30.11.2020 р., неустойки, а також покриття збитків Позикодавця, які виникли у Позикодавця внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов`язань ( п.1.3 Договору поруки).
Відповідно до положень статі 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 стаття 1049 ЦК України).
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.
Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 206/6401/18 (провадження № 61-9197св21) зазначено, що: «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18)».
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (частини друга та третя статті 545 ЦК України).
Разом з цим, факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговими розписками від 10.09.2020 року та 30.11.2020 року, оригінали яких знаходяться у позивача .
Наявність оригіналу боргової розписки у ОСОБА_1 свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане, що унормовано статтею 545 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
З наведеного випливає, якщо договір позики укладений в письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорювання договору позики.
Договір позики відповідач не оспорював, не просив визнати його недійсним чи удаваним правочином.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідач -1 свої зобов`язання за договорами позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовленій договором строк не повертає, проценти за користування позикою не сплачує.
У зв`язку з невиконанням Відповідачем-1 умов Договору позики від 10.09.2020 р. та Договору від 30.11.2020 р. станом на 16.03.2023 р. утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 14 189? 29 грн. та процентами за користування позикою за період з 10.09.2020 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 3 293,06 грн., що підтверджується розрахунком/а.с.6/.
Відповідно до п. 4.3. Договору позики від 10.09.2020 р. за прострочення Позичальником строків передбачених п. 2.1., 2.6., 4.2.., 5.5. цього Договору, Позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 275 процентів річних від простроченої суми. / //
Відповідно до п. 4.3. Договору позики від 30.11.2020 р. за прострочення Позичальником строків передбачених п. 2.1., 2.6., 4.2.., 5.5. цього Договору, Позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 275 процентів річних від простроченої суми.
Проценти, згідно з п. 4.3. Договору позики від 10.09.2020 р. та п. 4.3. Договору позики від 30.11.2020 р. за період з 11.09.2021 р. по 23.02.2022 р. складають 14 694, 96 грн., інфляційні втрати за вересня 2021 р. по лютий 2022 р. складають 780, 62 грн., що підтверджується розрахунком/а.с.7/
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Також варто зазначити, що ОСОБА_3 у даній справі виступила поручителем.
Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов`язання; договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обов`язками; у разі невиконання боржником основного зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов`язується виконати борг боржника замість останнього; обов`язок поручителя полягає не лише у виконанні обов`язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов`язку боржником.
Порука є видом забезпечення виконання зобов`язань, і водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та II книги п`ятої ЦК України).
Як вбачається із змісту Договору поруки ОСОБА_3 в тексті поставила свій підпис, що вона є поручителем укладених угод від 10.09.2020 та 30.11.2020 року.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже судом встановлено, що на час розгляду справи грошові кошти за Договором позики від 10.09.2020 року та 30.11.2020 року позивачу не повернуті, що свідчить про невиконання відповідачами своїх зобов`язань, наявність оригіналу боргових розписок у позикодавця свідчить про невиконання свого обов`язку боржником.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, ст..ст.509,526,530,545,1047,1049,1050,1051 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) заборгованість у розмірі 14 189,29 грн, проценти за користування позикою за період з 10.09.2020 р. по 30.11.2021 р. у розмірі 3 293, 06 грн. проценти за користування позики за період з 11.09.2021 р. по 23.02.2022 р. у розмірі 14 694, 96 грн., інфляційні втрати за період з вересня 2021 р. по лютий 2022 р. у розмірі 780, 62 грн., всього стягнути 32 957,93 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2023 року.
Суддя Н.В.Фісун