Справа № 750/6547/23
Провадження № 2/750/1053/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

08 травня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути додаткові витрати на дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 3700 грн. 25 коп.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2022 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дочки не бере. Позивач також має ще двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Деснянського районним суду м. Чернігова від 01 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти не регулярно і цих коштів не вистачає на утримання дочки, яка постійно хворіє. ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з 13 грудня 2012 року до 15 грудня 2022 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна дитяча лікарня. Проведення відповідного дослідження коштувало 460 грн., а витрати позивача на лікування склали 471 грн. 50 коп. Також, у дитини дуже погіршився зір, а тому позивач зверталась до лікаря-офтальмолога, який виписав рецепт на окуляри та призначив лікування. Позивачем були куплені окуляри вартістю 1340 грн. Крім того, позивач придбала дочці велосипед вартістю 3800 грн., взуття та одяг вартістю 1329 грн. Таким чином, половина додаткових витрат на дитину, які понесла позивач та які необхідно стягнути з відповідача, складає 3700 грн. 25 коп. Позивач зверталася до відповідача з проханням відшкодувати половину цих витрат, однак отримала відмову, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні в повному обсязі. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів про фактично понесені витрати на купівлю окулярів: квитанції, товарного чеку, тобто розрахункового документу, виданого продавцем товару, без якого не можна стверджувати про виконання позивачем призначення лікаря та фактично понесені витрати. Щодо витрат на лабораторні дослідження та лікування отиту, то такі не є додатковими витратами та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на дитину. Також, витрати позивача на купівлю велосипеда не можна вважати додатковими, оскільки такі не викликані особливими обставинами, відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов?язковими. Крім того, позивач не надала доказів, що такі витрати пов?язані з розвитком певних здібностей дитини чи схильності до занять певним видом спорту. Також, позивач не надала жодних доказів того, що потреба в купівлі велосипеда пов?язана з виникненням особливих обставин. Такі витрати цілком можливо було спланувати та узгодити з батьком дитини для спільних витрат в межах бюджету кожного з батьків. У баби ОСОБА_8 по батьку є велосипед під зріст дівчинки, на якому дитина катається, коли приходить до баби. Узгодивши це питання з батьком або бабаю дитини, можна було забезпечити її велосипедом, не витрачаючи додаткові кошти на купівлю ще одного. Крім того, єдиним доказом придбання взуття для дитини є чек з ОщадРау, і серед інших доказів немає інформації, що це взуття певного розміру, певного виду, для дівчинки, адже позивач є багатодітною матір?ю, і встановити, для якої саме дитини зроблена ця покупка неможливо.

Позивач відповідь на відзив не подала.

У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач позов не визнає в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві, та просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач та відповідач з 21 листопада 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2022 року було розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

ОСОБА_5 зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 листопада 2022 року № 9614, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була госпіталізована до офтальмологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня». Перебувала в стаціонарі з 13 грудня 2022 року до 15 грудня 2022 року, їй було встановлено діагнози та проведено хірургічні операції (а.с. 16).

У зв`язку з наявними хворобами (хронічні, загострення) лікарем рекомендовано лікування ОСОБА_5 (а.с. 15, 16, 18, 19), у зв`язку з чим позивачем витрачено кошти на лікування в сумі 461 грн. (придбано згідно призначень та рекомендацій: Аугментин, Назо-спрей (який є повним аналогом призначеного лікарського засобу «Називін»), Ципрофарм-декс) та на проведення лаборотарного дослідження в сумі 460 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 25, 26, 27).

Також, за рецептом лікаря-офтальмолога від 30 листопада 2022 року позивачем для дочки було придбано окуляри, у зв`язку з чим витрачено 1340 грн., про що свідчить рахунок-замовлення (а. с. 14).

Таким чином, доказами, наданими позивачем, підтверджується сплата коштів на придбання окулярів, проведення лабораторного дослідження, придбання ліків за призначенням на загальну суму 2261 грн.

Крім того, позивачем надано копію товарного чека про купівлю велосипеда вартістю 3800 грн. та копію квитанції про переказ коштів на суму 1329 грн. (а.с. 22, 24).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила позов.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Дослідивши надані позивачем докази, з урахуванням встановлених дитині діагнозів, суд вважає, що підтверджені позивачем витрати на придбання окулярів, проведення лабораторного дослідження, придбання ліків за призначеннями та рекомендаціями лікаря для дитини на загальну суму 2261 грн. в даному випадку є додатковими в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, вони не відносяться до повсякденних, тому керуючись статтею 141 Сімейного кодексу України, якою закріплено принцип рівності батьків у правах та обов`язках щодо дитини, знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1130 грн. 50 коп. - половини витрат, які вже фактично понесені позивачем, оскільки ці витрати пов`язані із особливими обставинами (хворобами дитини).

При цьому, суд вважає, що витрати позивача на придбання велосипеда не можна вважати додатковими витратами, оскільки такі не викликані особливими обставинами, відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковими, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач не надала доказів, що такі витрати пов`язані з розвитком певних здібностей дитини чи схильністю її до занять певним видом спорту.

Також, витрати позивача на купівлю взуття не підтверджуються належними, достовірними доказами та не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на дитину в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України, а охоплюються аліментними виплатами, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2020 року в справі № 484/2230/17.

За вказаних обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат.

Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Приходько О.С.

Відповідачу правничу допомогу надавала адвокат Кручек Ольга Олександрівна на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 26/06/2023-ц від 26 червня 2023 року (а.с. 79).

Квитанцією до прибуткового касового ордера № 603 від 26 червня 2023 року підтверджується сплата відповідачем адвокату Кручек О.О. 7000 грн. за договором про надання правової (правничої) допомоги № 26/06/2023-ц від 26 червня 2023 року (а.с. 77).

Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом відповідачу послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, матеріальне становище позивача та те, що позов задоволено частково і позивачем заявлено про неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 2000 грн.

Також, з відповідача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) додаткові витрати на дитину в сумі 1130 грн. 50 коп. (одна тисяча сто тридцять грн. 50 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000 грн. (дві тисячі грн.) витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 327 грн. 98 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.10.2023.

Суддя