ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1331/23
Провадження №2/477/540/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області

про визнання права власності на житловий будинок

в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванням позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . Після смерті матері позивач звернулася до державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що підтверджував право померлої на спадкове майно. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті матері на спірне нерухоме майно, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання 07 вересня 2023 року, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися. В ході розгляду справи від представника позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

одВідповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2021 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 15 серпня 2002 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданого 08 грудня 1984 року, ОСОБА_4 08 грудня 1984 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України).

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 15 листопада 2021 року №1823, ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . На день смерті у будинку за вказаною адресою інші особи не зареєстровані (а.с.9).

Зі змісту спадкової справи №112/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої черги за законом, яка в силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, прийняла усю спадщину після її смерті.

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 01 квітня 1988 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради народних депутатів вбачається, що на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів №46 від 16 лютого 1988 року, ОСОБА_7 набула у власність житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

На підставі рішення виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району від 05 лютого 2007 року №14 з метою впорядкування нумерації будинків, змінено номер будинку, по АДРЕСА_2 з АДРЕСА_3 (а.с.14).

Відповідно до рішення VІ позачергової сесії сьомого скликання Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області №9 від 24 травня 2016 року здійснено перейменування топоніміки населених пунктів Мішково-Погорілівської сільської ради, зокрема здійснено перейменування АДРЕСА_2 (а.с.15).

У свою чергу, листом від 08 лютого 2022 року №71/02-14 державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області повідомлено позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчував право спадкодавця на вказане майно та невідповідність ідентифікуючих даних власника, що зазначені у наданій нотаріусу копії правовстановлюючого документа (а.с.13).

За змістом свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 01 квітня 1988 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради народних депутатів вбачається, що цим свідоцтвом підтверджено належність права власності на спірний будинок ОСОБА_7 , що не відповідає даним померлої ОСОБА_2 в частині зазначення імені останньої.

За змістом листа комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19 жовтня 2021 року встановлено, що на замовлення ОСОБА_1 від 22 вересня 2021 року, 07 жовтня 2021 року здійснено обстеження житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 та встановлено його показники. За відомостями комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 28 грудня 2012 року право власності на вказаний будинок на підставі свідоцтва про право власності від 01 квітня 1988 року, виданого виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради народних депутатів зареєстровано в матеріалах КП «МБТІ» 01 квітня 1988 року №590 за ОСОБА_2 (а.с.18).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-МК №045251, ОСОБА_2 , як власник житлового будинку по АДРЕСА_2 , 09 квітня 1997 року отримала у власність і земельну ділянку для обслуговування цього будинку у відповідно до рішення виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради народних депутатів №40 від 28 березня 1997 року, площею 0,21 га (а.с.20).

Вартість спірного будинку, згідно звіту про оцінку майна від 13 березня 2023 року, становить 100 960,00 грн (а.с.21).

З огляду на те, що державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з тих підстав, що документи подані для вчинення нотаріальної дії не відповідають вимогам, встановленим Законом, що у свою чергу відповідає положенням пункту 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, яким визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, позивач, з метою захисту свого права звернулася до суду з відповідним позовом та її право підлягає захисту, виходячи з наступного.

Згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, в даному випадку на момент виникнення у спадкодавця права власності, правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР.

Встановлено, що на підставі вимог законодавства, що діяло на час набуття ОСОБА_2 права власності на спірний будинок, остання у законному порядку та відповідно до встановленої процедури набула право власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , отримавши відповідне свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, здійснивши його (права) подальшу реєстрацію в органах, що були уповноважені проводити реєстрацію права власності нерухомого майна.

При цьому наявність помилки у відповідному правовстановлюючому документі порушує права спадкоємців померлої щодо реалізації ними свого права на спадкування цього майна.

Сукупність долучених позивачем доказів, підтверджують наявність помилки у правовстановлюючому документі, що підтверджує право ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок.

Зокрема, відомості щодо прізвища та по-батькові особи, які зазначені у свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок з такими ж даними щодо прізвища та по-батькові, якими раніше документувалася померла ОСОБА_2 , що підтверджується листом Вітовського відділу УДМС України в Миколаївській області від 06 жовтня 2021 року.

Обставини, щодо наявності помилки у правовстановлюючому документі також підтверджуються і відомостями, що зазначені у довідці Мішково-Погорілівської сільської ради від 05 квітня 2023 року №276, зокрема, щодо проживання померлої ОСОБА_2 у спірному будинку з 1967 року по день смерті та отриманням померлою у власність земельної ділянки для обслуговування цього будинку відповідно до державного акту, дослідженого судом раніше.

Крім того, належність житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 померлій ОСОБА_2 також підтверджена і відомостями комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», що зазначені в листі від 19 жовтня 2021 року.

Отримавши державну реєстрацію в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» права власності на житловий будинок, держава цим самим визнала право власності ОСОБА_2 на придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що померла ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а тому такий будинок ввійшов до складу спадщини, що відкрилася внаслідок її смерті.

За усталеною судовою практикою, яка спирається, серед іншого, на положення Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що померла ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а нотаріусом 08 лютого 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цей житловий будинок у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано належним чином оформлений правовстановлюючий документ.

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до статті 1221 ЦК України, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не змогла з поважних причин.

Відповідно до норм частини п`ятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Положення частини першої статті 392 ЦК України, передбачають право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, який спадщину прийняв, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг з поважних причин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту,передбачених статтею 16 ЦК України.

Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області, 57214, с.Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, буд. Миру, 38, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 04375257.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО