ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року

м. Харків

справа № 642/1088/23

провадження № 22-ц/818/1120/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Тітченко О.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 ,

третя особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Флас», ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2023 року у складі судді Гримайло А.М.,-

УСТАНОВИВ:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення коштів.

17.04.2023 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить до моменту ухвалення остаточного судового рішення у справі та набрання ним законної сили, а також протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили (ч. 7 ст. 158 ЦПК України), накласти заборону відчуження на належне відповідачу ОСОБА_2 наступне нерухоме майно: 1.нежитлові приміщення 1 поверху №: 22, 23, 24, 25, 26, 26a, 266, 27 в літ. «А-10», загальною площею 153,5 кв. М., за адресою: АДРЕСА_1 ; 2. нежитлові приміщення 1 поверху № 28-:-41 в літ. «А-10», загальною площею 170,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 3. нежитлові приміщення 1 поверху № 10-:-14 в літ. «А-10», загальною площею 156,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 4. нежитлові приміщення 1 поверху № 2, 3, 5-:-9, 42, 43 в літ. «А-10», загальною площею 202,8 кв. М., за адресою: АДРЕСА_1 ; 5. нежитлові приміщення підвалу № 10, 11 в літ. «А-10», загальною площею 92,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що він звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , за участі третіх осіб ТОВ «ІБІКО», ТОВ «ФЛАС», ОСОБА_3 , в якому просить: розірвати укладену між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 угоду про співробітництво по реалізації проекту «Полтавський шлях 144» від 24 жовтня 2019 року; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, 6 000 (пість тисяч) доларів США штрафу та 352 950 (триста п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) доларів США пені; вирішити питання про розподіл судових витрат по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , крім іншого, посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 істотно (грубо) порушив свої зобов`язання за укладеною із позивачем угодою від 24 жовтня 2019 року про співробітництво щодо реалізації проекту «Полтавський шлях 144». Як наслідок, позивач просить суд розірвати цю угоду в судовому порядку та стягнути сплачені за нею кошти разом із штрафними санкціями в загальній сумі 658 950 доларів США. Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Об`єктивних відомостей про наявність у відповідача такої суми грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - немає. Поручительства чи будь-якого зобов`язань відповідача - у справі немає. Тож, за відсутності достатньої суми коштів у відповідача та невжиття превентивних заходів, що унеможливлять відчуження ним належного йому нерухомого майна, рішення суду у разі задоволення позовних вимог про стягнення 658 950 доларів США неможливо буде виконати, а позивач буде позбавлений права і можливості отримати задоволення своїх вимог до відповідача за рахунок майна останнього. Відповідно до змісту актуальної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20 жовтня 2022 року за № 312931269 щодо ОСОБА_2 , останньому, крім іншого, на праві власності належать об`єкти нерухомого майна. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 за № 2022/10/25-01 від 27 жовтня 2022 року, ринкова вартість нежитлових приміщень 1 поверху № 22, 23, 24, 25, 26, 262, 266, 27 в літ. «А-10», загальною площею 153,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 - складає 3 321 400 грн 00 коп. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 за № 2022/10/25-02 від 27 жовтня 2022 року, ринкова вартість нежитлових приміщень 1 поверху № 28-:-41 в літ. «А-10», загальною площе 170,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 складає 3 689 300 грн 00 коп. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 за № 2022/10/25-03 від 27 жовтня 2022 року, ринкова вартість нежитлових приміщень 1 поверху № 10-:-14 в літ. «А-10», загальною площею 156,2 кв. М., за адресою: АДРЕСА_1 - складає 3 379 900 грн 00 коп. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 за № 2022/10/25-04 від 27 жовтня 2022 року, ринкова вартість нежитлових приміщень 1 поверху № 2, 3, 5-:-9, 42, 43 в літ. «А-10», загальною площею 202,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 - складає 4 212 600 грн 00 коп. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 за № 2022/10/25-05 від 27 жовтня 2022 року, ринкова вартість нежитлових приміщень підвалу № 10, 11 в літ. «А-10», загальною площе 92,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 - складає 1 801 200 грн 00 коп. Таким чином, загальна ринкова вартість зазначеного вище належного відповідачу на праві власності нерухомого майна складає 16 404 400 грн. 00 коп. в той час, як загальна сума грошових вимог ОСОБА_1 складає 24 096 878 (двадцять чотири мільйони дев`яносто шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 97 коп. за курсом НБУ станом на момент подання цієї заяви про забезпечення позову. Між сторонами існує спір щодо стягнення коштів в сумі 658 950 доларів США, що еквівалентно сумі 24 096 878 грн. 97 коп., а виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на належне відповідачу ОСОБА_2 наступне нерухоме майно:

1.нежитлові приміщення 1 поверху №: 22, 23, 24, 25, 26, 26a, 266, 27 в літ. «А-10», загальною площею 153,5 кв. М., за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. нежитлові приміщення 1 поверху № 28-:-41 в літ. «А-10», загальною площею 170,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. нежитлові приміщення 1 поверху № 10-:-14 в літ. «А-10», загальною площею 156,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

4. нежитлові приміщення 1 поверху № 2, 3, 5-:-9, 42, 43 в літ. «А-10», загальною площею 202,8 кв. М., за адресою: АДРЕСА_1 ;

5. нежитлові приміщення підвалу № 10, 11 в літ. «А-10», загальною площею 92,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який заявник пред`явив до суду. Вважає, обраний спосіб забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права відповідає.

Згідно матеріалів справи між сторонами виник спір майнового характеру предметом якого між іншим є стягнення грошових коштів в сумі 658950 доларів США, що еквівалентно сумі 24096878, 97 грн.

Вартість майна належного відповідачу на яке просить накласти заборону відчуження позивач в заяві про забезпечення позову, як на гарантію виконання рішення суду в майбутньому при задоволенні позовних вимог становить 16404400,00 грн.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, за правилами п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Згідно виділених матеріалів справи, позовні вимоги заявлені про стягнення коштів, що свідчить що позивачем заявлено вимоги майнового характеру.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

У разі відчуження нежитлових приміщень її власником майбутнє виконання рішення у випадку задоволення позову буде значно ускладнено.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, а заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 вжиття заходів забезпечення позову щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним, тому судом першої інстанції обгрунтовано обрано спосіб забезпечення позову шляхом заборони відчуження, що не перешкоджає використанню спірного приміщення.

Обраний вид забезпечення заборона відчудження нежитлових приміщень жодним чином не обмежує власника будівлі ( відповідача у справі) можливості користуватися майном.

Таким чином, заборона відчуження нежитлових приміщень є ефективним способом забезпечення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 251, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.10.2023

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук