Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

Справа № 695/2219/23

номер провадження 2/695/968/23

09 жовтня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СУПЕР КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась КРЕДИТНА СПІЛКА «СУПЕР КРЕДИТ» (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) заборгованість за договором про споживчий кредит № СК17/039/21/189/04 від 07.09.2021 у сумі 15 874 грн 04 коп, з яких: 5 447 грн 45 коп прострочене тіло кредиту станом на 25.05.2023, 10 426 грн 59 коп прострочені проценти станом на 25.05.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що між сторонами укладено договір про споживчий кредит про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) № СК17/039/21/189/04 від 07.09.2021, відповідно до умов п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15 000 грн 00 коп. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит у вказаній сумі, перерахувавши кошти згідно з дорученням відповідача на рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач стверджує, що відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, вимоги позивача про їх повернення ігнорує, тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом та процентів.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надала.

У судове засідання представник позивача не прибув, однак направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибула, про причини такої неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками, які було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, зазначеною в повідомленні виконавчого комітету Піщанської сільської ради, наданому на виконання вимог ст. 187 ЦПК України, від 26.06.2023 повернулись до суду з відміткою Укрпошти про особисте вручення адресату, а судові повістки на судові засідання 13.09.2023 та 09.10.2023 повернулися з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.

Довідки поштового відділення з позначками про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що адресат «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07.09.2021 між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «СУПЕР КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) № СК17/039/21/189/04 (далі Договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за використання кредитом на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п 3.1 Договору кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою.

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом з розрахунку 66 % процентів річних.

Згідно з п. 3.3 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що сторони домовились, що строк позовної давності за Договором становить 10 років, у тому числі щодо неустойки.

Відповідно до п.п. 8 п. 2.4 Договору відповідач зобов`язується сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа, вказаного в графіку платежів.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Згідно з п. 8.1 Договору, його сторони за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами цього договору.

Також 07.09.2021 між сторонами було укладено Додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) № СК17/039/21/189/04 від 07.09.2021, згідно з умовами якого сторони погодили графік платежів з врахуванням раніше виданих траншів.

На виконання заяви відповідача від 07.09.2021 про надання йому в межах ліміту відкритої за Договором про споживчий кредит № СК17/039/21/189/04 чергового траншу КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «СУПЕР КРЕДИТ» перераховано кошти в сумі 15 000 грн на банківський рахунок відповідача в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що стверджується платіжною інструкцією № 2690 від 07.09.2021 та випискою по картковому рахунку.

Відповідачем порушено строки сплати обов`язкових платежів та процентів за користування кредитом, що в свою чергу спричинило затримку повернення кредиту та сплати процентів за Договором, та підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору, з якого вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15 874 грн 04 коп, з яких: 5 447 грн 45 коп прострочене тіло кредиту станом на 25.05.2023, 10 426 грн 59 коп прострочені проценти станом на 25.05.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статтей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15 874 грн 04 коп, з яких: 5 447 грн 45 коп прострочене тіло кредиту станом на 25.05.2023, 10 426 грн 59 коп прострочені проценти станом на 25.05.2023.

При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СУПЕР КРЕДИТ» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 68, приміщення 321, кімната 3, ідентифікаційний код 37917325) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СУПЕР КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № СК17/039/21/189/04 від 07.09.2021 у сумі 15 874 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 04 коп, з яких: 5 447 грн 45 коп прострочене тіло кредиту станом на 25.05.2023, 10 426 грн 59 коп прострочені проценти станом на 25.05.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «СУПЕР КРЕДИТ» судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду або через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Ватажок-Сташинська