УХВАЛА

16 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 358/148/22

провадження № 61-11520ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного суду Київської області про продовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати, що він пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин і поновити строк для прийняття обов`язкової частки в спадщині.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року, в позові ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 31 липня 2023 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано заявнику надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також доплатити судовий збір в розмірі 1 438,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2023 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків в частині зазначення підстав касаційного оскарження.

Копію ухвали Верховного Суду від 15 вересня 2023 року отримано

заявником 28 вересня 2023 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням № 257.

У вересні 2023 року заявник частково виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 10 серпня 2023 року, сплачено судовий збір та надано уточнену редакцію касаційної скарги.

Однак, вимоги вказаної ухвали в частині зазначення підстав касаційного оскарження ОСОБА_1 не виконав, оскільки в уточненій редакції скарги заявник узагальнено посилається на пункти 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України без зазначення обґрунтування (мотивування) наявності підстав касаційного оскарження в розумінні вказаної статті.

В ухвалі Верховного Суду від 10 серпня 2023 року детально викладені підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України. Заявнику надано роз`яснення, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт (абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подання цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Servicesv.France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки, ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги, а саме не виконав вимоги процесуального закону щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, то касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).

Отже, повернення касаційної скарги не є порушенням права заявника на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного суду Київської області про продовження строку для прийняття спадщини, повернути заявникові.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська