03.10.2023 Справа № 363/1664/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Мацьовитої Я.В., позивача ОСОБА_1 , та її представника адвоката Акопової Т.Ю., представника відповідача адвоката Березинець К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Частиною їхньої сім`ї стала донька позивача від першого шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку повністю позивач утримувала та виховує самостійно по даний час. Від спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11 січня 2022 року, який з народження і дотепер проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 . Проте після народження сина між відповідачем та позивачем виник конфлікт, після якого відповідач необгрунтовано покинув дружину (позивача) з новонародженим сином. Зазначила, що відповідач з 18 лютого 2022 року став проживати окремо, нічим не допомагає та не утримує сина та її, уникає спілкування, не відповідає на телефонні дзвінки та повідомлення від позивача. З часу народження сина і по теперішній час відповідач здійснив лише два - грошові перекази на банківську карту позивача, а саме: 14.03.2022 року - 3500 грн. та 15.04.2022 року - 2000 грн., всього разом в розмірі - 5500 грн. З зазначеного часу відповідач жодного разу не поцікавився ні життям сина ОСОБА_5 , ні позивача, не дзвонить, не пише. Навіть не привітав сина з його першим Днем народження. Відповідач свідомо та зухвало не виконує своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_2 до теперішнього часу добровільно не утримує сина з часу його народження, в тому числі, і позивача в період її життєдіяльності в декреті. Крім того, зазначила, що відповідач постійно уникає зустрічей та спілкування з позивачем та сином, щоб не отримувати їхніх прохань про фінансову допомогу, та відповідно, не виконувати свого обов`язку, починаючи з часу народження сина. Її прохання про допомогу відповідач ігнорує. Відповідач має змогу робити онлайн грошові перекази на утримання сина та дружини, проте свідомо цього не робить, нехтує численними запитами дружини про їхнє утримання та будь-яку допомогу для них. В умовах воєнного стану, позивач виховує та утримує самотужки сина грудного віку та старшу доньку, без допомоги сторонніх осіб, без роботи і заробітку, в умовах постійних хвилювань та стресу. Також відомо, що відповідач має двох дітей від першого шлюбу, та у зв`язку із досягненням повноліття старшою донькою відповідача, аліменти на утримання сина від першого шлюбу на даний момент стягуються в розмірі від всіх видів заробітку. Натомість відповідач був і є працевлаштованим, має стабільний, регулярний дохід, є здоровим та працездатним а тому позивач звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час, починаючи з 04.01.2022 року, до дня пред`явлення позову; стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною трирічного віку, та стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно за минулий час, починаючи з 01 травня 2022 року, до дня пред`явлення позову.

Ухвалою судді від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи.

09.06.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначила, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). У зв`язку з досягненням донькою ОСОБА_8 повноліття стягнення аліментів на її утримання було припинено. На сьогоднішній день з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Крім того, відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається і також потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів просить врахувати наявність у відповідача на утриманні інших дітей, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів, та на утримання позивача у розмірі 1500 грн.. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час просить відмовити з підстав недоведеності.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів, та на утримання позивача у розмірі 1500 грн., в іншій частині позовних вимог просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позову заяву. Також зауважила, що стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі призведе до порушення закону, оскільки з відповідача стягуватиметься більше 50 % його доходу.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого батьками дитини зазначено - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що визнається сторонами.

Згідно довідки від 01.11.2022 року виданої TOB «НАТІВІ» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «НАТІВІ» з 03.09.2020 року за основним місцем роботи та займає посаду менеджер (управитель). На теперішній час ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.02.2022 року згідно наказу № 35.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2019 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , 23 грудня 2016 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 19.09.2018 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Як вбачається з листа від 20.12.2022 року ОСОБА_2 працює в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Святошинського району» м. Києва на посаді водія 1 класу, на а/м МАЗ - 5551 з 08.11.2012 року (наказ № 45-к від 08.11.2012 року). Заробітна плата за період з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року становить 157 355,78 грн. Аліменти сплачуються один раз на місяць в розмірі з усіх видів заробітку. З 10.09.2022 року ОСОБА_2 увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, що підтверджується витягом з наказу № 44-к від 17.10.2022 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.09.2022 року № 139 старшого солдата по мобілізації ОСОБА_2 призначено на посаду стрільця з посадовим окладом 2 730,00 грн. на місяць, та призначено виплату щомісяця премію та надбавку від посадового окладу та надбавку за вислугу років, а також зараховано військовослужбовця на всі види забезпечення.

Як вбачається з довідки про доходи № 55 від 18.08.2023 року виданої ОСОБА_2 , загальна сума доходу без урахування аліментів за період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року становить 679 463,87 гривень.

Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч.3 до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина ОСОБА_4 , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, на відповідача, як на батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не було досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

При цьому суд наголошує, що обов`язок по утриманню дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одного із батьків.

Крім того, як встановлено судом, позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі та не є подружжям, дитина проживає з матір`ю.

Згідно із частиною другою статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу (частина третя статті 91 СК України).

Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вони перебувають у шлюбі, вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи потребу позивача у фінансовій допомозі та можливість відповідача надавати таку допомогу, зміст позовних вимог, які частково визнані відповідачем, та у відповідності до ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, однак в силу свого віку є працездатним, працює та на сьогодні отримує значні доходи у звязку з проходженням війскової служби, суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивача у розмірі 1 500,00 грн., що з урахуванням сплати аліментів на утримання дітей, буде відповідати, як інтересам дитини та позивача, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

При цьому при визначенні розміру аліментів, судом враховано, що дохід, який наразі є у відповідача відповідно до довідки про доходи від 18 серпня 2023 року не є стабільним, основну суму його доходів складає додаткова винагорода за перебування військовослужбовця на передовій, що є тимчасовим заробітком.

Також суд відкидає доводи представника відповідача що стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі ніж ним визнано призведе до порушення Закону, оскільки з відповідача стягуватиметься більше 50 % його доходу. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір стягнень для сплати аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 % від усіх доходів. Тож жодних порушень вимог законодавства призначеними до стягнення з відповідача аліментами судом не встановлено.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Отже, за положеннями статті 191 СК України для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині.

В той же час, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

При цьому суд не бере до уваги лист позивача адресований відповідачу з проханням перераховувати аліменти, доданий до позовної заяви, оскільки його направлено позивачу лише 20.03.2023 року, тобто в день направлення позову до суду.

Доводи викладені ОСОБА_1 в позовній заяві не є належними доказами в розумінні статей 76, 79, 80, 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 28 березня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 28 березня 2023 року, і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна