Справа № 404/4808/21
Номер провадження 2/404/1236/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про встановлення факту придбання майна внаслідок спільної праці ведення спільного господарства, побуту та бюджету, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права у спільній сумісній власності, стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт придбання майна внаслідок спільної праці ведення спільного господарства, побуту та бюджету, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права у спільній сумісній власності на частину нерухомості у будинку АДРЕСА_3 на 1/2 його частини.

В обґрунтування вимог посилається на те, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних стосунках та проживав однією сім`єю, маючи спільний бюджет, побут, спільне господарство з 1990 року, аз 28 серпня 2002 року у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області.

Зазначає, що на час їх знайомства та створення родини ОСОБА_2 мала сина від попереднього шлюбу, у віці трьох років, ОСОБА_3 , 1987 року народження для якого він фактично став батьком. ОСОБА_4 навчався на платній основі на протязі п`яти років у Київському університеті народного господарства, який закінчив у 2009 році, перебуваючи на його повному забезпеченні і вихованні.У зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 народився син, ОСОБА_5 , 2003 року народження.17.05.2012 року за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда за позовом ОСОБА_2 було розірвано шлюб, під час його перебування у слідчому ізоляторі. А після його звільнення вони продовжувалипроживати разом однією сім`єю.

Стверджує, що за час перебування у фактичних шлюбних відносинах у лютому 1997 року ним за власні кошти у розмірі десять тисяч доларів придбано, фактично за договором купівлі-продажу, у ОСОБА_6 частину 2/3 будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 , та яка оформлена нотаріусом на колишню дружину ОСОБА_7 за договором дарування.

Будинок, як стара будівля, був непридатний для проживання, тому замість нього після знесення половини розпочато та зведено з 1999 року до 2012 року 2-во поверховий будинок на місці старого житлового будинку 1949 рокунаякий ним витрачено коштів біля 70000 доларів, без будь-якої допомоги.

Новозведений будинок АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 167.3. житлова площа (кв.м): 106.3. опис: літ. А1А2АЗ - житловий будинок, літ. Б-навіс, літ. Г-убиральня, літ. З-погріб, №1-№3- огорожа, №4-колодязь на водопроводі, №5-колодязь на каналізації, який розташований на земельній ділянці площею (га): 0,035, кадастровий номер :11:071:0078, дата реєстрації земельної ділянки07.06.2019 рік.

Зазначає, що у даному будинку він проживав більше двадцяти років, разом здвома дітьми та колишньою дружиною.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєструвала на себе будинок АДРЕСА_3 на праві власності від 27.08.2020 року на підставіДекларації про готовність об`єкту до експлуатації, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м.Кропивницького.

Вказує, що на початку 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду про його виселення з даного будинку і створила перешкоди в його користуванні. У подальшому її представник від позову відмовився.

Зазначає, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13.04.2021 рокуйого позов до ОСОБА_2 задоволено.Даним рішенням його вселено у будинок АДРЕСА_3 , зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_3 та передати ключі від вхідних дверей будинку.

Вказує, що на даний час між ним і відповідачем виник спір з приводу їх спільного майна, зокрема його права власності на це майно, проживання і користування останнім, обмежується йогоправо доступу до будинку та чиняться перешкоди в його користуванні. Намагання вирішити питання позасудовим шляхом залишилися марними, що змушує його звернутися до суду з позовом про встановлення факту створення (придбання) майна в наслідок спільної праці ведення спільного господарства, побуту та бюджету встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину нерухомості чоловіка та жінки.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2022 року суддею Варакіною Н.Б. витребувано для огляду з архіву Кіровського районного суду м. Кіровограда цивільні справи 404/4194/21, № 404/3136/20.

12.10.2022 року позивачем подано до суду заяву про збільшення і уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 10 тисяч доларів США на його користь.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2023 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог для спільного розгляду із заявленими позовними вимогами шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації у сумі 10 тисяч доларів США на користь ОСОБА_1 та закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві та у заяві про збільшення і уточнення позовних вимог.

Відповідач та представник відповідача до суду не з`явилися,представник відповідача адвокат Любченко подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечують проти позову в повному обсязі, просить відмовити. Окрім цього вказує, що позивачем від суду приховувався факт отримання коштів за поділ спільного майна, а також те, що ним особисто було написано розписки про відсутність будь-яких претензій до відповідачки з приводу поділу спільного майна. Дані розписки надані до матеріалів справи.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали, в тому числі матеріали справи 404/4194/21, № 404/3136/20, оцінивши зібрані докази в сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторониз 28 серпня 2002 року перебувалиу шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, який було розірвано 17.05.2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору дарування частини будинку від 19 лютого 1997 року, ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_8 прийняла в дар 2/3 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_3 , в будинку під номером АДРЕСА_3 .

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 .

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_1 з будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2020 року провадження у справі закрито.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про вселення його у будинок АДРЕСА_3 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , задоволено, вселено ОСОБА_1 , у будинок АДРЕСА_3 та зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_3 та передати ключі від вхідних дверей будинку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.08.2021 прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення та надання ключів від будинку.

Рішення Кіровського суду м. Кіровограда від 13 квітня 2021 року визнано нечинним.

Згідно розписки від 11 серпня 2021 року ОСОБА_2 передала кошти в розмірі 15000 доларів США ОСОБА_1 в рахунок сплати частки за будинок по АДРЕСА_3 .

Згідно розписки від 14.09.2021 ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, в рахунок компенсації за частку у спільному майні.

В розписці зазначено, що ОСОБА_1 претензій щодо поділу спільного майна подружжя немає.

Згідно до Договору купівлі-продажу від 04 червня 2021 року, ОСОБА_2 , з однієї сторони (продавець), передає у власність ОСОБА_9 , який діє від свого імені як законний представник від імені та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_11 , який діє за згодою батька ОСОБА_9 , з іншої сторони (покупці) житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку загальною площею 0,0350 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :11:071:0078, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За приписами ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (стаття 115 Сімейного кодексу України).

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, потрібно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що під час застосування ст.74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на частину майна за кожною із сторін.

Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч.1 ст. 13 цього ж Кодексу).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Письмові докази надані позивачем, які на його думку свідчать про доведеність наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, з 1990 року по 2002 рік та з 2014 року по 2019 рік, не можна вважати достатніми та переконливими доказами.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 1990 року по 2002 рік та з 2014 року по 2019 рік, ним отримано компенсацію в результаті поділу спільного майна подружжя, тому позовін вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 60, 70 СК України, керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, та керуючись суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про встановлення факту придбання майна внаслідок спільної праці ведення спільного господарства, побуту та бюджету,встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права у спільній сумісній власності, стягнення компенсації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 13.10.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда