Справа № 346/1567/23
Провадження № 22-ц/4808/1161/23
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 липня 2023 року під головуванням судді Яремин М.П. у м. Коломия,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем 02.10.2021 укладено кредитний договір №/737204, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланий на номер його мобільного телефону. Відповідно до цього договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства: https:// www. еurogroshi.com.ua/.

Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем 19.04.2022 укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № /737204. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 40 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також, між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем 02.10.2021 укладено кредитний договір № /475491, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланий на номер його мобільного телефону, відповідно до якого кредит надається у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом в п.7 кредитного договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування ним. При цьому проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до повного погашення заборгованості за кредитом. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства: https:// www.cofingo.com.ua/.

Між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем 19.04.2022 укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й відповідача на суму 40 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем 08.10.2021 укладено договір позики № , шляхом підписання акцепту оферти від 08.10.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно з вказаним договором, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткова ставка за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Між ТОВ «ІНФІНАНС» та позивачем 24.11.2022 укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором позики № . Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 26 047,50 грн, з яких: 3 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 23 047,50 грн - заборгованість за відсотками.

Згідно з умовами договору позики та кредитних договорів, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав та після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Посилаючись на викладене та те, що відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаними договорами в загальному розмірі 106 047,50 грн, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану заборгованість.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість в загальному розмірі 106 047,50 грн, з яких:

- за кредитним договором № /737204 від 02.10.2021 в загальному розмірі 40 000 грн, визначену станом на 28.02.2023;

- за кредитним договором № /475491 від 02.10.2021 в загальному розмірі 40 000 грн, визначену станом на 28.02.2023;

- за договором позики № від 08.10.2021 в загальному розмірі 26 047,50 грн, визначену станом на 28.02.2023.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судові витрати в розмірі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вказує, що зазначені у оскаржуваному рішенні суду договори передбачають надання клієнту кредиту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про факт перерахування коштів в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти ОСОБА_1 . Сам по собі факт укладення кредитного договору не свідчить про факт перерахування коштів на рахунок відповідача.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

Будь-яких належних доказів, що відповідач отримав кредитні кошти за договорами №/475491 від 02 жовтня 2021 року, №/737204 від 02 жовтня 2021 року №/1 від 08 жовтня 2021 року та наявність заборгованості за наданими кредитами, матеріали справи не містять.

Також позивачем не надано до суду першої інстанції виписки банку по цьому рахунку.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.

Посилання на ненадання відповідачем контррозрахунку також є безпідставним, оскільки позивачем жодним чином не підтверджено надання коштів ОСОБА_1 , а також не надано належного розрахунку, який би можна було заперечити або визнати.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою з поважних причин.

Суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з цих правовідносин.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що у відповідності до умов кожного з кредитних договорів (договорів позики), їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні всіх договорів. Сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідач правом споживача відмовитися в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору з дотриманням ним трьох умов, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», не скористався.

Товариство не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ІНФІНАНС» договорами, щодо яких виник спір, оскільки не є первісним кредитором, а такі документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

Відповідно до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку власноруч вказану ним при укладенні договорів. Ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Ні первісні кредитори, ні товариство не мало та не має доступу до даної інформації, так як така є банківською таємницею.

Товариство звернулося до первісних кредиторів з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів ОСОБА_1 за укладеними договорами, та отримано відповідь на свої запити вже після ухвалення рішення у справі, які долучаються.

Вказує, що договори укладені між апелянтом та первісними кредиторами, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Тому, слід вважати суму заборгованості по договорам підтвердженою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Встановлено, що між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та відповідачем 02.10.2021 укладено кредитний договір № /737204, згідно з п.1.1. якого товариство надало останньому (клієнту) фінансовий кредит в межах суми 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 9).

Згідно з п. 1.2., 1.3., 2.4. 3.4.2., 6.1., 7 вказаного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31.10.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». В реквізитах та підписах сторін вказано фізичну особу (клієнта) ОСОБА_1 ,, електронний підпис R40400 (а.с. 9-11 ).

Додатком № 1 до договору від 02.10.2021, який є невід`ємною частиною договору, встановлено графік платежів (розрахунків) та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким строк, на який надано кредит, становить 30 днів, сума кредиту - 10 000 грн., реальна річна процентна ставка 114432,08%, сума нарахованих процентів 7 500 грн., всього до оплати 17 500 грн.; у розділі реквізити та підписи сторін вказано фізичну особу (клієнта) ОСОБА_1 ,, електронний підпис R40400 (а.с. 13 ).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, в якому в графі підпис позичальника зазначено 02.10.2021 року ОСОБА_1 , R40400, визначено умови кредитування (тип кредиту позика, сума 10 000 грн., строк кредитування - 30 днів); інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка 2,50 % в день, річна відсоткова ставка 912,50%, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 114432,08 % ); порядок повернення кредиту (повернення суми позики та процентів за користування нею в кінці строку користування позикою, одним платежем (а.с. 12)).

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (клієнт) 19.04.2022 укладено договір факторингу № 19042022-Є, згідно з п.1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 14-16).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» 19.04.2022 підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Є, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 14 361 і став кредитором по відношенню до них стосовно заборгованостей (а.с. 17).

Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за заборгованістю, яка виникла за договором №/737204, в загальній сумі 40 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 ( а.с. 18, 19).

Також 02.10.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем укладено кредитний договір №/475491, згідно з п.1.1. якого товариство надало останньому (клієнту) фінансовий кредит в межах суми 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 24).

Згідно з п. 1.2., 1.3., 2.4. 3.4.2., 6.1. вказаного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31.10.2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 24 ).

Додатком №1 до договору від 02.10.2021 встановлено графік платежів (розрахунків) та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким строк, на який надано кредит, становить 30 днів, сума кредиту - 10 000 грн, реальна річна процентна ставка 114432,08%, сума нарахованих процентів 7 500 грн, всього до оплати 17 500 грн. У розділі 7 договору та в цьому додатку до договору (реквізити та підписи сторін) вказано фізичну особу (клієнта) ОСОБА_1 ,, електронний підпис R94905, рахунок позичальника № НОМЕР_1 (а.с. 24 зворот).

Згідно з розділом 5 паспорту споживчого кредиту (який містить дані у графі підпис позичальника 02.10.2021, ОСОБА_1 ,, R94905) повернення суми позики та процентів за користування нею в кінці строку користування позикою, одним платежем (а.с. 25).

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ГОУФІНГОУ» (клієнт) 19.04.2022 укладено договір факторингу № 19042022-Г, згідно з п.1.1. якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 26-27).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» 19.04.2022 підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Г, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 14 378 і став кредитором по відношенню до божників стосовно заборгованостей (а.с. 28).

Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за заборгованістю, яка виникла за договором №/475491, в загальній сумі 40 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 (а.с. 29, 30).

Крім того, 08.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено договір позики № , який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 08.10.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 08.10.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с. 35-37).

Відповідно до умов договору відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 3 000 грн; реквізити банківської платіжної картки № НОМЕР_1 ; строк користування кредитом 30 днів; строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75 за один день користування кредитом (за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації); річна відсоткова ставка - 638,75% (за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації). Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 4 575 грн. за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. За умови неналежного виконання умов договору: максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом; максимальна річна відсоткова ставка 1 277,5%.

Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини,що виникають між товариством і позичальником, викладені у Правилах, з якими ознайомився позичальник до укладання Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту оферти). Укладаючи договір позики, відповідач підтвердив, що самостійно перед укладення договору повністю ознайомився з Правилами, що дали можливість оцінити,чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.

Підписання вказаного договору позичальником ОСОБА_1 відбулося шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 9w4g9n, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 38 ).

Додатком №1 до договору від 08.10.2021 встановлено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, згідно з яким строк, на який надано кредит, становить 30 днів, сума кредиту 3 000 грн, реальна річна процентна ставка 16873,96,08%, сума нарахованих процентів 1 575 грн, всього до оплати 4 575 грн ( а.с. 39).

Згідно з розділом 5 паспорта споживчого кредиту (що підписаний ОСОБА_1 електронним підписом, одноразовим ідентифікатором 9w4g9n), порядок повернення кредиту здійснюється разово, 1 платежем у сумі не менше 4 575 грн. (дана умова не обмежує споживача здійснювати платежі частинами або достроково) ( а.с. 34 ).

В заяві-анкеті на отримання кредиту, що підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9w4g9n, останній в графі спосіб отримання кредиту вказав платіжна картка та реквізити банківської платіжної картки НОМЕР_1 (а.с.37).

Згідно з квитанцією від 08.10.2021 на картку відповідача № НОМЕР_1 перераховано 3 000 грн ( а.с. 40 ).

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «ІНФІНАНС» (Клієнт) 24.11.2022 укладено договір факторингу № 24/11-22/2, згідно з п. 1.1 якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 41-43).

Між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ІНФІНАНС» 24.11.2022 підписано акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників за договором факторингу № 21/11-22/2, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 4 671 і став кредитором по відношенню до них стосовно заборгованостей (а.с. 43).

Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за заборгованістю, яка виникла за договором позики №, в загальній сумі 26 047,50 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 047,50 грн сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 24.11.2022 по 28.02.2023 (а.с. 44, 45).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Згідно ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами вказаних договорів (позики та кредитних договорів) було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.

Згідно приписів статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Згідно ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту укладення договорів, але заперечує лише отримання коштів. Однак, посилання відповідача на те, що позивачем до позовної заяви не надано жодного первинного банківського документу, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі не заслуговують на увагу, ураховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ОСОБА_1 було укладено три електронні договори, що підписані електронним підписом позичальника та якими передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на банківський рахунок відповідача.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», як і первісні кредитори, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту № НОМЕР_1 банком-емітентом, якої є АТ «СЕНС БАНК», не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банками, а перерахування коштів здійснювалося з використанням операторів послуг платіжної інфраструктури, які здійснювали перерахування коштів. Факт перерахування відповідачу коштів позики в розмірі 3 000 грн на виконання умов договору позики № підтверджується квитанцією від 08.10.2021 (а.с. 40). На підтвердження операцій по перерахуванню коштів на банківську карту ОСОБА_1 позивач подав до відзиву на апеляційну скаргу відповідні докази з обґрунтуванням неможливості їх надання суду першої інстанції, оскільки до ухвалення оскаржуваного рішення від ТОВ «Платежі онлайн» не було отримано відповіді на запит, тому апеляційний суд вважає поважною причиною неподання цих доказів. Зокрема, надані інформаційні довідки про проведення транзакцій № 33318-44002-00974 в сумі 10 000 грн та № 33319-49114-36094 в сумі 10 000 грн від 02 жовтня 2021 року на загальну суму 20 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає умовам договорів № /737204 та №/475491 від 02.10.2021.

Разом з тим, заперечуючи факт отримання грошових коштів за вказаними договорами відповідачем ОСОБА_1 не надано виписки по його особовому рахунку, доступ до якої має він, як клієнт, та банк-емітент банківської карти АТ «СЕНС БАНК», чи довідки про відсутність у нього банківської карти № НОМЕР_1 на момент здійснення перерахувань коштів.

Таким чином, посилання апелянта на те, що позивачем жодним чином не підтверджено надання коштів ОСОБА_1 є неспроможними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів і позики відповідач не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами та коштами позики, як і не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, свого розрахунку, а також не заявляв клопотань про призначення судової економічної експертизи для перевірки правильності розрахунку умовам кредитного договору.

За встановлених обставин укладення відповідачем трьох електронних договорів з різними фінансовими установами, за якими ним отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, на які позивач набув право вимоги позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 106 047,50 грн., з яких: 40 000 грн. - заборгованість за кредитним договором №/737204 від 02.10.2021 року; 40 000 грн. - заборгованість за кредитним договором №/475491 від 02.10.2021 року; 26 047,50 грн. - заборгованість за договором позики № від 08.10.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин