Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1056/23 Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І.
Категорія 40 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №286/1056/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Вачко В.І. у м.Овручі,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 грудня 2022 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 2008 року проживала спільно з ОСОБА_2 . Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини, тобто відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 24 лютого 2023 року їй у видачі судового наказу про стягнення аліментів відмовлено у зв`язку зі зміною місця проживання.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні решти вимог відмовлено. У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що про наявність цивільної справи дізнався за телефоном від особи, яка представилася секретарем судового засідання. Він повідомив цю особу про те, що проходить військову службу, не знаходиться за зареєстрованим місцем свого проживання та не зможе прибути до суду, копію повістки та позовної заяви не отримував. Він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 16 червня 2023 року №249/467, а тому не зміг з`явитися на судове засідання чи ознайомитися з матеріалами справи. Посилається на те, що відповідно до п.2 частини першої ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При розгляді спору суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області в справі №286/1545/13-ц позивач вже стягнула з нього на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину, починаючи з 05 квітня 2013 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Факт сплати аліментів на утримання доньки підтверджується довідкою про доходи, виданою в/ч НОМЕР_1 від 15 червня 2023 року №249/465, з якої вбачається, що лише за останні шість місяців згідно з виконавчим листом з нього утримані аліменти (25%) у сумі 72 975,52 грн.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило, хоча остання 01 серпня 2023 року отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення суду першої інстанції та примірник апеляційної скарги із додатками до нього (а.с.51). За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.51-52). ОСОБА_1 спрямувала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, а позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції керувався положеннями ст.182 СК України та виходив із змісту позовної заяви і доданих до неї доказів, а тому присудив аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відмовляючи у стягненні аліментів на сина ОСОБА_4 з 20 грудня 2022 року по 21 березня 2023 року суд першої інстанції прийняв до уваги те, що позивачем не надано доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період, який передував пред`явленню позову, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням ОСОБА_2 від їх сплати.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із розміром аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , який визначив суд першої інстанції, з наступних мотивів.

Відповідно до частин першої та другої ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимог частин першої та другої ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Малолітній син ОСОБА_4 разом із матір`ю, тобто позивачем, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру Словечанської територіальної громади від 15 лютого 2023 року (а.с.4-5).

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Оскільки між сторонами існує спір щодо розміру матеріальної допомоги батька на утримання сина ОСОБА_4 , який проживає із матір`ю, то виконання відповідачем обов`язку щодо утримання сина належить вирішити у судовому порядку.

За положеннями частин другої та третьої ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вбором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із якими проживає дитина.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки від доходу батька дитини.

Окрім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09 листопада 2009 року серії НОМЕР_2 (а.с.36).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 30 квітня 2013 року в справі №286/1543/13 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину, починаючи з 05 квітня 2013 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття (а.с.37).

Відповідач головний сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 із 12 березня 2022 року, що підтверджується довідкою форми 5 від 16 червня 2023 року №249/467 (а.с.38).

Відповідно до довідки про доходи від 15 червня 2023 року, ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та з нарахованої йому суми грошового забезпечення утримуються аліменти в розмірі 25%: грудень 2022 року утримано 15 468,15 грн, січень 2023 року 8 939,16 грн, лютий 2023 року 11 334,48 грн, березень 2023 року 11 746,07 грн, квітень 2023 року 10 546,02 грн, травень 2023 року 14 941,64 грн (а.с.39).

Отже, у відповідача наявна ще донька ОСОБА_6 , на утримання якої рішенням суду стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходу та які реально виконуються за місцем проходження ним служби у ЗСУ, чого суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів у цій справі на утримання сина ОСОБА_4 не врахував, оскільки таку обставину позивач замовчала та суду першої інстанції не повідомила.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції та додані до апеляційної скарги, приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки встановлений виключний випадок, коли ОСОБА_2 надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, що унормовано положеннями частини третьої ст.367 ЦПК України. Отже, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі.

За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи, що з відповідача рішенням суду присуджені аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , яка не досягла повноліття, в розмірі 1/4 частки від його доходу, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що слід відповідно до положень ст.376 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , зменшивши його із 1/4 до 1/6 частки, що буде відповідати принципу розумності та справедливості.

У подальшому скаржник не позбавлений права звернутися із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 до 1/6 частини від його доходу, що є відповіддю на його довід апеляційної скарги про те, що розмір аліментів на двох дітей не має перевищувати 1/3 частки від його доходу.

Частиною першою ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулася за присудженням (стягненням) аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та позов пред`явила 22 березня 2023 року, а тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти на утримання сина ОСОБА_4 саме з цієї дати. У цій частині рішення суду залишається без змін.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції відповідно до положень ст.251 ЦПК України повинен був зупинити провадження у справі не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Суд першої інстанції не був обізнаний про перебування відповідача в складі ЗСУ, сторони з відповідними письмовим клопотаннями під час розгляду справи не зверталися, підстави для зупинення провадження були відсутні. Як вже зазначалося вище, вказані документи долучені відповідачем лише до апеляційної скарги, яким надана належна оцінка судом апеляційної інстанції відповідно до повноважень.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів змінити, зменшивши частку з 1/4 до 1/6.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 16 жовтня 2023 року.