Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №344/8634/23

10 жовтня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката - Куцого О.С.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину.

В провадження судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. матеріали вказаної цивільної справи надійшли 26.06.2023 року.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 40000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач та її представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просили їх задоволити. Крім того, просили стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак просив визначити їх у меншому розмірі, а саме по 5000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які останній спроможний сплачувати. Що стосується сплати додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то зазначив, що 40000 грн. дуже велика сума і він не може її сплатити, але по можливості буде сплачувати, скільки зможе.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 12.01.2018 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 52.

За час перебування в шлюбі у них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками записані сторони по даній справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9).

З`ясовано також, що шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.08.2022 року. Копія вказаного рішення міститься в матеріалах справи (а.с.6-8).

В ході судового розгляду перевірено, що на даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом Переріслянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Крім того, з даного акту вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , але фактично проживає у АДРЕСА_2 разом із своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьками. Син ОСОБА_1 знаходиться на повному її утриманні. З даного акту вбачається також, що батько участі у вихованні сина не бере, жодної матеріальної допомоги не надає (а.с.11).

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , вона не працює, оскільки здійснює догляд за неповнолітнім сином, а тому не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним свого неповнолітньго сина, в зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів.

Також, доведено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно копії індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 37 від 12.02.2021 року клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10 в неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : цукровий діабет 1 типу, вперше виявлений, середня тяжкість. Глікемічний контроль з високим ризиком для життя (а.с.12-13).

Таким чином, йому необхідний постійний особливий догляд, систематичне лікування, дорогі медичні препарати, а також витрати, пов`язані з медичними обстеженнями та різними аналізами, правильнее харчування і інші витрати.

Суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.7 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства», завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2023 року становить 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Із урахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою неповнолітню дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, і належних та достатніх доказів його важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, в ході судового розгляду не встановлено.

За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме по 5000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд зазначає, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 16.05.2023 року.

Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд констатує наступне.

Так як неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства, для того, щоб забезпечити і постійно підтримувати його стан здоров`я, він потребує дороговартісного лікування.

Як зазначено в копії виписного епікризу з медичної картки хворого № 549/21 р. від 04.02.2021 року неповнолітній дитині рекомендовано стаціонарне лікування в плановому порядку в ОДКЛ один раз в рік та при погіршенні стану (а.с.14).

У зв`язку з наявністю в неповнолітнього ОСОБА_3 даного клінічного діагнозу, йому необхідно пройти певний курс лікування у відповідній спеціалізованій клініці, а саме: ТОВ «Центр ембріональних тканин «ЕмСелл» в м. Київ. Вартість медичних послуг становить 80000 грн. (а.с.41).

Наведені обставини не спростовані відповідачем по справі - ОСОБА_2 .

Таким чином, у позивача є право на стягнення з відповідача ОСОБА_2 частини витрат на лікування неповнолітнього сина, а саме: 40000 грн.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги № 096 від 29.09.2023 року та квитанції про сплату грошових коштів № 030/2023 від 10.10.2023 року, витрати позивача на правничу допомогу склали 1000 грн. 00 коп.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 184, 185, 191 СК України, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 16.05.2023 року і проводити щомісячно до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 40000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , - 1000 грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , на користь держави - 1073 грн. 60 коп. судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 13.10.2023 року.