Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Мех В.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів 12 315, 00 гр. шкоди в порядку суброгації.

Посилається в позові на те, що товариством був укладений Договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальноті № FO- 00260863, предметом кого було страхування квартири АДРЕСА_1 .

17 червня 2019 року сталося залиття застрахованої ним квартири внаслідок халатного відношення власника вище розташованої квартири до сантехнічного обладнання, що встановлено актом про залиття від 24 червня 2019 року.

На виконання умов договору страхування 31 липня 2019 року був складений страховий акт №249876/46/2019, та платіжним дорученням № 56089 від 23 жовтня 2019 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 315. 00 гр.

Відповідно до інформації з Державного реестру речових прав на нерухоме майно та реестру прав власності на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачі.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 24 червня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 05 липня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

З рекомендованих повідомлень про вручення вбачається, що відповідачі отримали копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідно 29 та 30 серпня 2023 року.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на позов не подали.

З урахуванням цього суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 кодексу предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ст.9 Закону страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Пунктом 3 ст. 20 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Судом встановлено, що 05 грудня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група`ТАС» та ОСОБА_4 був укладений Договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальності № FO- 00260863 « Повний житлозахист».

Відповідно до його п.10 предметом догору було страхування квартири АДРЕСА_1 , власником якої на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2003 року є ОСОБА_4

24 червня 2019 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту від 24 червня 2019 року, затвердженого начальником ЖЕД №906, причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є халатне відношення власника квартири АДРЕСА_3 до сантехнічного обладнання.

Відповідно до Звіту №1/00425 від 24 червня 2019 року ФОП ОСОБА_5 , розмір матеріального збитку, завданого власнику квартири АДРЕСА_1 станом на 20 червня 2019 року, становить 12 315, 00 гр.

31 липня 2019 року АТ »СГ`ТАС» був складений страховий акт №249876/46/2019, на підставі якого платіжним дорученнм № 56089 від 23 жовтн 2019 року власнику пошкодженого застрахованного майна було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 315, 00 гр.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реестру прав власності на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_2 є відповідачі.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

З матеріалів справи вбачаться, що залиття квартири мало місце з вини власниікв квартири АДРЕСА_3 .

Власниками квартири в наступних частках є: ОСОБА_1 - 1/5 частина; ОСОБА_2 - частина ( 1/5 + 3/10 = ); ОСОБА_3 - 3/10 ( 1/5 + 1/10 = 3/10).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.

Тобто, з даної норми закону випливає, що відповідачі, як власники житла, мають обов`язок забезпечити його належне утримання, в тому числі справність всіх мереж та комунікацій у квартирі.

Цей обов`язок відповідачами, як власниками майна, виконаний не був, їх дії , пов`язані з функціонуванням цього майна, спричинили виникнення негативних майнових наслідків для сусідів у квартирі АДРЕСА_1 її залиттям.

Суд вважає, що невиконання відповідачами обов`язку з утримання належного майна, що привело до завдання шкоди, свідчить про причинний зв`язок між такими діями та негативними наслідками, що настали в вигляді залиття квартири.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду в справі № справа № 522/1781/16 від 06 березня 2019 року зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс13 зроблено висновок по застосуванню ст. 1190 ЦК України та вказано, що за змістом зазначеної норми матеріального права особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або бездіяльністю з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування за умовами укладеного з договору добровільного страхування, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 979, 980, 981, 993 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 12 315, 00 гр. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частинах на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 2 684, 00 гр. судового збору.

Позивач: Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» адреса: 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомий.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач 3: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику / учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва