1Справа № 335/8014/23 2/335/2933/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю відповідача - Грійова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 до суду надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.06.2014 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, однак умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 17.07.2023 становить 43410,37 грн., яка складається з 37403,21 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 6007,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 43410,37 грн. та судові витрати зі сплати судового збору розміром 2684,0 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Сторонам був наданий час для подання письмових заяв по суті справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач письмового відзиву не надав. В судовому засіданні, до початку судового розгляду, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що дійсно укладав з позивачем кредитний договір, йому були відомі і зрозумілі істотні умови кредитування, включаючи процентну ставку за кредитом. До 24.02.2022 відповідач був офіційно працевлаштований, мав стабільний заробіток, що дозволяло йому частково повертати кредитні кошти. Після 24.02.2022 він тимчасово втратив роботу, внаслідок чого допустив виникнення вказаної заборгованості, розмір якої не оспорює і готовий погашати в міру своїх можливостей.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що відповідно між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.06.2014 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 37000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами, однак умови договору виконував неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 17.07.2023 становить 43410,37 грн., яка складається з 37403,21 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 6007,16 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також підтверджується доданими до позову доказами: анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 18.06.2014, випискою про рух коштів по рахунку відповідача, довідками про видані платіжні картки та зміни у розмірі кредитного ліміту, витягом з умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки відповідач не оспорював факт укладення кредитного договору та обізнаність про істотні умови кредитування, у суду немає підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 03.07.2019 року у справі 342/180/17.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про можливість задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а інша половина підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 28, 81, 82, 142, 246, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором від 18.06.2014 станом на 17.07.2023 у розмірі 43410,37 грн. (сорок три тисячі чотириста десять грн. 37 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) судовий збір у розмірі 1342,00 грн.

Повернути Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) з державного бюджету п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого ним за платіжним дорученням № ІНВ96В4024 від 16.08.2023, а саме у розмірі 1342,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя М.М. Мінаєв