Справа № 361/1582/23
Провадження № 2/361/2216/23
18.09.2023 d81yCoppUllcm
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретарів Коваль О.О., Лелеки В.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Корнійко Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просила позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неї, дочки ОСОБА_1 та стягнути із відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Свій позов обґрунтовує тим, що 04 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка, ОСОБА_1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2009 року у справі № 2-4343/09 з відповідача на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання дитини, позивача, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

12 березня 2010 року шлюб між батьками позивача було розірвано.

З часу розірвання шлюбу батьками позивача вона проживала із матір'ю. Відповідач участі у вихованні дитини та в утриманні позивача добровільно не брав.

Так, станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання позивача становила 43342,88 грн. Вказану заборгованість відповідач погасив лише у зв'язку з тим, що наявність заборгованості була перешкодою для відчуження нерухомого майна. Після погашення заборгованості виконавче провадження № 46502987 було завершено, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Після завершення виконавчого провадження відповідач жодного разу аліменти на утримання позивача не сплачував, іншим способом участі в утриманні позивача не брав.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо участі у вихованні та утриманні дитини підтверджується, зокрема, актом обстеження житлово-побутових умов від 11 листопада 2016 року № 102, складеним депутатом Броварської міської ради Київської області Бабичем П.І.

Варто вказати, що рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 755 від 13 грудня 2016 року ˮПро визначення порядку участі у вихованні дитиниˮ відповідачу було визначено порядок участі у вихованні позивача, а саме: визначено дні та години зустрічей з позивачем - щонеділі з 10.00 до 18.00 год. Проте відповідач зазначене рішення не виконує, не спілкується з позивачем, не цікавиться її життям.

14 грудня 2016 року мати позивача, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. У зв'язку з реєстрацією шлюбу мати позивача змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 .

У шлюбі з ОСОБА_6 мати позивача народила двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

У позивача з ОСОБА_6 склалися близькі, довірливі стосунки. Фактично ОСОБА_1 ставиться до ОСОБА_6 як до рідного батька, вважає його членом своєї сім'ї. Близькі відносини у позивача також із молодшими братом та сестрою. Саме ОСОБА_6 та брата і сестру на даний час позивач вважає своїми найближчими людьми.

ІНФОРМАЦІЯ_7 мати позивача, ОСОБА_5, загинула в результаті техногенної катастрофи (падіння гелікоптера в м. Бровари).

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області № 32/9.01-09 від 24 січня 2023 року позивач як дитина, яка залишилася без батьківського піклування, була тимчасово влаштована в сім'ю гр. ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до прийняття рішення про влаштування дитини.

Після смерті матері позивача відповідач жодного разу навіть не зателефонував позивачу, не поцікавився її станом, потребами, чи потрібна якась допомога. Така його поведінка свідчить про його байдужість та безвідповідальне ставлення до дитини.

Відповідач з часу припинення шлюбних відносин з матір'ю позивача не проявляв до життя позивача інтересу. Вихованням позивача, освітою, піклування за станом здоров'я займалася виключно мати позивача.

Вказані факти підтверджуються, зокрема, характеристикою ОСОБА_1 № 01-05/35 від 27 січня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 навчається в Броварському ліцеї № 10 Броварської міської ради Броварського району Київської області з першого класу. Вихованням займалася одна мама, батько жодного разу не з'явився до школи, навчанням дочки не цікавився.

Про те, що лише мама позивача дбала про стан її здоров'я, займалася лікуванням свідчить довідка від 01 лютого 2023 року, видана Амбулаторією № 2 КНП БМР БР КО ˮБроварський міський центр первинної медико-санітарної допомогиˮ, в якій зазначено, що дитина (позивач) спостерігається в амбулаторії з Зх років. Профілактикою та лікуванням дитини завжди займалась мама.

Крім того, в Декларації № 0001-К080-А2.А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, законним представником позивача як пацієнта та її довіреною особою зазначено матір, ОСОБА_5, що також підтверджує, що до лікарів за медичною допомогою для позивача зверталася виключно матір.

Той факт, що позивач не спілкувалася з відповідачем протягом восьми років, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не займався фізичним, духовним та моральний розвитком позивача, свідомо не йшов на контакт з позивачем підтверджується актом обстеження умов проживання № 66 від 01 лютого 2023 року, складеним головними спеціалістами відділу опіки (піклування) та сімейних форм виховання служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області Гайдаєнко С.П. та Басенко Н.І., а також протоколом бесіди від 03 лютого 2023 року позивача із головним спеціалістом відділу опіки (піклування) та сімейних форм виховання служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області Гайдаєнко С.П.

Таким чином, після припинення відносин з матір'ю позивача відповідач припинив брати участь у вихованні позивача та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, участі в житті доньки не бере, правами та інтересами дитини не опікується.

Крім того, відповідача не цікавить фізичний і духовний розвиток позивача. Він не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування та інші потреби своєї дитини.

Відповідач не надає позивачу доступу до культурних, духовних, будь-яких інших цінностей, що є важливими для дитини в цьому віці та періоді її зростання.

Батько не спілкується з дитиною в необхідному обсязі задля збереження родинної ідентифікації ˮбатько-дочкаˮ. Відсутній будь-який особистий контакт (зустрічі, побачення), спілкування засобами телефонного зв'язку та/або інтернету, листування і таке інше.

У дитини відсутній будь-який психологічний та емоційний контакт з батьком.

09 березня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 07 квітня 2023 року.

28 квітня 2023 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області подав до суду письмові пояснення, в яких, посилається на те, що Орган опіки та піклування у особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області розглянув питання про надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, у присутності неповнолітньої ОСОБА_1 та вітчима ОСОБА_6, було розглянуто питання про надання висновку до суду про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_1 Члени Комісії ознайомились зі змістом заяви ОСОБА_4 та заслухали неповнолітню ОСОБА_1. Дівчина розповіла, що її біологічний батько не приймав участі в її вихованні, житті, не намагався з нею налагодити контакт. Зазначила, що всі вісім років про неї дбав та турбувався її вітчим, ОСОБА_6. Тому вона вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально доньку не утримує, орган опіки та піклування у особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

23 травня 2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому вона зазначила, що відповідач позов в частині стягнення із нього аліментів визнає, а в частині позбавлення його батьківських прав не визнає.

Посилалась на те, що після розлучення із колишньою дружиною ОСОБА_5, відповідач був позбавлений права спілкування з донькою, він намагався добитися зустрічі з донькою.

В 2013 році ОСОБА_4 одружився, можливо це стало причиною, що колишня дружина перестала дозволяла зустрічатися з донькою.

До 2016 року інколи колишня дружина дозволяла зустрічатися із дитиною, але більше перешкоджала ніж дозволяла зустрічатися з донькою.

В 2015-2016 роках відповідач вимушений був звертався до Служби у справах дітей Деснянського району з заявами щодо того, що колишня дружина чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, які в подальшому порадили звернутися до служби в м.Бровари. Саме за чисельними заявами відповідача було прийнято рішення виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області № 755 від 13.12.2016 року ˮПро визначення порядку участі у вихованні дитиниˮ. Був визначений час для зустрічей, але так само колишня дружина перешкоджала, та на вимогу Служби у справах дітей не приводила доньку для спільної зустрічі в межах закладу Служби у справах дітей.

У 2018 році відповідач дізнався, що ОСОБА_5 вийшла заміж та знов спробував налагодити стосунки із донькою оскільки думав, що щось змінилося по відношенню до нього, але марно, ОСОБА_5 заблокувала в усіх соціальних мережах та не відповідала на чисельні повідомлення.

Весь час відповідач намагався налагодити контакти з донькою, але йому це не вдавалось, приходив до школи щоб її побачити, але колишня дружина миттєво реагувала, забирала дитину і після цього взагалі довгий час не виходила на зв'язок. (дані факти підтверджує і сама донька в протоколі бесіди від 03.02.2023 року).

Колишня дружина не хотіла, щоб батько спілкувався з дитиною, цей факт також підтверджує сама ОСОБА_1, де вона пояснює: ˮЩо поки вона була маленькою, її мама не хотіла, щоб вона спілкувалась із батьком. Але коли ОСОБА_1 виросла, мама їй говорила, що якщо ти хочеш якось підтримувати спілкування з батьком, ти можеш це, можеш телефонувати. А якщо ні то ні..., ОСОБА_1 пояснила, що її батько кидав їй запити на дружбу у Фейсбук, але вона одразу видалила цей запит, а тепер не може його віднайти.

Що стосується заборгованості яку було сплачено, колишня дружина казала відповідачу, що відізвала їх тому, що відповідач надавав кошти на утримання у готівці. На жаль ОСОБА_4 не має можливості надати чеки для підтвердження, що він купляв ОСОБА_1 одяг та предмети необхідності, у зв'язку з тим, що чеки вигоріли та деякі не збереглися. Також на жаль не може підтвердити й те що регулярно давав колишній дружині гроші. Після сплати заборгованості, він ще раз послав кошти на той самий рахунок але вони повернулися тому що рахунок закрили або з інших причин, йому не відомо.

До весни 2014 року він активно приймав участь у житті дитини. Колишня дружина забороняла відповідачу знайомити доньку з його дружиною (з якою він проживав та проживає до тепер). Коли він з нею говорив аби їх познайомити вона весь час казала, що категорично проти. Колишня дружина весь час маніпулювала та погрожувала що заборонить спілкуватися та буде перешкоджати їхнім зустрічам, якщо вони познайомляться, також одного разу коли колишня дружина думала, що відповідач пішов з донькою до дельфінарію разом з його дружиною то зателефонувала до поліції повідомила їм що він вкрав дитину, потім давав пояснення поліції що виступ почався із затриманням та не чув телефонного дзвінка бо було дуже гучно.

Прийшов час та донька сама забажала познайомитися з дружиною батька, знайомство пройшло чудово, дитині було комфортно разом гуляти та спілкуватися. Коли колишня дружина дізналися про це вона більше не давала ОСОБА_4 зустрічатися з дитиною та кричала що мама в дитини буде лише одна. Але ніхто не претендував на роль матері батько лише хотів аби в майбутньому вони мали можливість поїхати разом на відпочинок. Потім неодноразово намагався зустрітися поговорити, давав час аби колишня дружина заспокоїлася. Також приходив до будинку де проживала колишня дружина з донькою та чекав годинами але марно, коли бачила то втікала начебто він якийсь злочинець. ОСОБА_4 дуже не наполягав аби не злякати дитину.

Також відповідач одного разу пішов до школи, колишня дружина дізналася та зателефонувала до поліції. Потім відповідач в чергове звернувся до органів опіки, але нажаль безуспішно.

Коли ОСОБА_4 дізнався, що колишня дружина вийшла заміж думав що її міркування змінилися, але не зміг зателефонувати та написати, тому що був всюди заблокований.

Про смерть ОСОБА_5 відповідач дізнався від Служби опіки дітей. В той же день в Фейсбук написав ОСОБА_6, та донці. Хотів дізнатися номер телефону, щоб подзвонити доньці, але в Службі опіки дітей йому номера телефону доньки не дали, жодного робочого номеру в нього немає, в соціальній мережі Фейсбук вдалося отримати зворотній зв'язок із донькою, але під час спілкування виникли сумніви що це саме ОСОБА_1 спілкується. Через інтернет відповідач дізнався, що донька звернулась до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, що дуже його засмутило, оскільки це бажана та єдина дитина, яку з перших днів її життя він любить понад усе. Ніколи не забував про неї і не намагався відсторонитись, завжди мріяв, що коли вона виросте будуть спілкуватися.

Стосовно того, що ОСОБА_1 розповідає, що тато бив маму та пив спиртне не є правдою. Доказів стосовно даного твердження не існує, навпаки в характеристиці ОСОБА_4, яку було надано за місцем проживання вказано ˮалкогольні напої та наркотичні засоби не вживаєˮ.

ОСОБА_4 ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, незважаючи на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали різні погляди на життя, на підставі чого було розірвано шлюб, а після вона взяла інший шлюб та народила ще двох дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батька і можливе лише у разі доведення винної поведінки останнього.

З приводу сплати аліментів, ОСОБА_4 не заперечує, оскільки він весь час допомагав доньці поки не було змінено чи заблоковано рахунок. Бажає і на сьогодні, не чекаючи рішення суду допомагати доньці, і просить надати діючі реквізити для оплат.

23 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що у висновку до суду про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_1, затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області від 25 квітня 2023 року № 302, вказано, що в листопаді 2016 року ОСОБА_5 зверталась із заявою до органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 2007 р.н., у зв'язку з тим, що батько не приймав участі у вихованні дитини. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2016 № 102, складеного депутатом Броварської міської ради Бабичем П.І., ОСОБА_5 самостійно виховує доньку ОСОБА_1. Колишній чоловік, ОСОБА_4 участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, має заборгованість з виплати аліментів з 2012 року. Дізнавшись про надходження заяви ОСОБА_5 щодо позбавлення його батьківських прав, 01 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про призначення йому порядку участі у вихованні доньки. Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.12.2016 № 754 ОСОБА_5 було відмовлено у наданні висновку щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.12.2016 № 755 ОСОБА_4 було визначено порядок участі у вихованні доньки, а саме: щосуботи з 16.00 год до 19.00 год. та щонеділі з 10.00 год до 18.00 год.ˮ

Таким чином, відповідач після 2016 року не змінив свою поведінку та ставлення до позивача, не намагається налагодити з нею відносини, не бере участі у її вихованні. Фактично, він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Жодних перешкод у спілкуванні та вихованні дочки не було. Звернення до органу опіки та піклування в листопаді 2016 року із заявою про визначення способів участі у вихованні дитини було зумовлене зверненням колишньої дружини до органу опіки та піклування про надання висновку щодо доцільності позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_1.

Необхідно зазначити, що після прийняття рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.12.2016 року № 755, яким відповідачу було визначено порядок участі у вихованні доньки, він це рішення не виконує, навіть у визначений час не проявляє бажання бачитися з дочкою. Враховуючи наявність сучасних технологій за наявності бажання можна було за період з 2016 року налагодити спілкування з позивачем.

Відсутність у відповідача перешкод у спілкуванні та вихованні дитини підтверджується відповіддю на адвокатський запит виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 16 травня 2023 року № 9.04- 01/01/7696, в якій зазначено, що за період з 14 грудня 2016 року по даний час звернення від ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Броварської міської ради не надходило.

З відзиву відповідача вбачається, що про смерть матері позивача він дізнався від Служби у справах дітей у квітні 2023 року. Таке твердження, по-перше, викликає сумнів, адже авіакатастрофа, що трапилася в м. Бровари 19 січня 2023 року, внаслідок якої загинула ОСОБА_5, набула значного розголосу. По-друге, лише підтверджує абсолютне небажання відповідача спілкуватися з дочкою та те, що він зовсім не цікавиться її життям та станом справ.

З відзиву також вбачається, що відповідач не бере участь ні у вихованні доньки, ні в утриманні. Жодних доказів протилежного не надано.

Таким чином, обставини та факти, викладені в позовній заяві не спростовуються відповідачем, а навпаки, знаходять своє підтвердження у відзиві відповідача. У зв'язку з вищенаведеним, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

02 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов у повному обсязі просила його задовольнити, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, представник відповідача проти задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав заперечувала та просила відмовити, пояснення надала аналогічно відзиву.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти заявленого позову не заперечував.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що шлюб між її батьком та матір"ю було розірвано. Вони перестали проживати разом.

12 березня 2010 року шлюб між батьками позивача було розірвано. Із 2016 року її мати зареєструвала шлюб із ОСОБА_6. У неї народились братик та сестричка, яких вона дуже любить: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

У неї із ОСОБА_6 склалися близькі, довірливі стосунки, він їй допомагав по школі із уроками, вони разом відповіивали на вихідін, а також із сім"єю виїжджали на літо на природу. Фактично вона ставиться до ОСОБА_6 як до рідного батька, вважає його членом своєї сім'ї. ІНФОРМАЦІЯ_7 її мати, ОСОБА_5, загинула в результаті техногенної катастрофи (падіння гелікоптера в м. Бровари).

ОСОБА_1 зазначає, що вона свого батька пам"ятає дуже погано, вона тоді ще була маленька, ходила до садочка. Після розлучення матері та батька вона не пам"ятає щоб він з нею спілкувався, чи чимось допомагав, взагалі нею не цікавився, чи проявляв турботу до неї чи навіть бажав спілкуватись. Завжди нею опікувались мати та вітчим.

ОСОБА_1 зазначила, що мати ніколи не перешкоджала біологічному батьку із нею спілкуватись, не чинила в цьому перешкод, оскільки той взагалі нею не цікавився, він навіть не вітав її із днем народження. Крім того, зазначила, що мати ніколи її не налаштовувала проти нього. ОСОБА_1 зазначила, що мама їй говорила, що якщо ти хочеш якось підтримувати спілкування з батьком, ти можеш це, можеш телефонувати. А якщо ні то ні.... ОСОБА_1 пояснила, що її батько кидав їй запити на дружбу у Фейсбук, але вона одразу видалила цей запит. Вона не бажає із ним спілкуватись. Суду підтвердила, що саме вона вела переписку із батьком через месенжери, і чітко там його зазначила, що спілкуватись із ним не бажає. ОСОБА_1 зазначила, що у батька були всі можливості, щоб мати змогу із нею спілкуватись, але він із 2016 року цього не зробив.

Свідок ОСОБА_9, бабуся ОСОБА_1 суду пояснила, що її донька у 2006 році зареєструвала шлюб із ОСОБА_4. Під час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка, ОСОБА_1. ОСОБА_4 не в повній мірі приймав участь в забезпеченні сім"ї, у них із ОСОБА_1 виникали конфлікти. Зі слів доньки вона знає, що вона зверталась до суду із позовом про стягнення із нього аліментів. Точно вона не пам"ятає, але у 2010 році вони розлучились. І ОСОБА_4 переїхав на інше місце проживання, а донька так і залишилась проживати у АДРЕСА_1. Також зі слів доньки їй відомо було, що у відповідача була заборгованість по сплаті аліментів. Як вона не знає, але ОСОБА_4 переконав доньку забрати виконавчий лист із виконавчої служби, частково погасив їй борг, оскільки мав намір продати якусь нерухомість. ОСОБА_9 також пояснила, що у ОСОБА_4 і старший син, там також на дитину стягувались аліменти. Після завершення виконавчого провадження відповідач жодного разу аліменти на утримання позивача не сплачував, іншим способом участі в утриманні дитини не брав. Свідок зазначила, що якби він бажав спілкуватись із донькою, то це зробив би, так як ні донька, ні онука не змінювали місце проживання, дитина постійно ходила в одну і ту ж школу. Окрі того, вказала на те, що навіть номери телефонів ні доньки, ні її не змінювались, відповідач також знав і телефон її сестри. Тобто у будь який спосіб міг зв"язатися із дорослими членами сім"ї, щоб мати змогу поспілкуватись із дитиниою.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснив, що із часу перебування у шлюбі із ОСОБА_5 він ніколи не бачив рідного батька позивача, він дитиною не цікавився, участі у її вихованні, навчанні, житті дитини не брав. Свідок повністю заперечував проти того, що ОСОБА_5 чинились будь які перешкоди у спілкуванні батька із донькою. ОСОБА_5 не налаштовувала дитину проти батька, оскільки той не з"являвся взагалі, тому навіть згадувати про нього не було потреби. Свідок зазначив, що він завжди опікувався ОСОБА_1, вони знайшли спільну мову, перебувають в теплих сімейних відносинах. Крім того, у них із ОСОБА_5 народились і спільні діти, яких дуже любить ОСОБА_1. Свідок зазначив, що батько ОСОБА_1 дав про себе знати тільки після авіотрощі написавши смс повідомлення йому на Фейсбуці. Суду також зазначив, що дійсно переписка велась особисто ОСОБА_1 із батьком, але остання не захотіла подальшого спілкування. Свідок зазначив, що мати позивача ще при житті намагалась позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, але тоді Органом опіки та піклування не надав позитивного висновку.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка, ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 19 січня 2007 року, актовий запис №156.

12 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №83.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2009 року у справі № 2-4343/09 з відповідача на користь ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на утримання дитини, позивача, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання позивача становила 43342,88 грн, що підтверджується розрахунком про стан заборгованості по сплаті аліментів, виданим головним державним виконавцем Новозаводівського відділу Державної виконавчої служби міста Чернігів Зуєнко Н.І.. Вказану заборгованість відповідач погасив, після чого виконавче провадження № 46502987 було завершено, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо участі у вихованні та утриманні дитини підтверджується, зокрема, актом обстеження житлово-побутових умов від 11 листопада 2016 року № 102, складеним депутатом Броварської міської ради Київської області Бабичем П.І.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 755 від 13 грудня 2016 року ˮПро визначення порядку участі у вихованні дитиниˮ відповідачу було визначено порядок участі у вихованні позивача, а саме: визначено дні та години зустрічей з позивачем - щонеділі з 10.00 до 18.00 год. Проте як було встановлено у судовому засіданні відповідач після ухвалення рішення його фактично не виконував, не спілкувався із дитиною і невдовзі взагалі виїхав за кордон.

14 грудня 2016 року мати позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 12 липня 2019 року, актовий запис №997. У зв'язку з реєстрацією шлюбу мати позивача змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 .

У шлюбі із ОСОБА_6 народились двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 16 травня 2017 року, актовий запис № 489 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 16 травня 2017 року, актовий запис №938.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5, загинула, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 91.

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області № 32/9.01-09 від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 як дитину, яка залишилася без батьківського піклування, була тимчасово влаштована в сім'ю гр. ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до прийняття рішення про влаштування дитини.

Згідно з характеристикою ОСОБА_1 № 01-05/35 від 27 січня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 навчається в Броварському ліцеї № 10 Броварської міської ради Броварського району Київської області з першого класу. Вихованням займалася одна мама, батько жодного разу не з'явився до школи, навчанням дочки не цікавився.

Згідно довідки від 01 лютого 2023 року, виданої Амбулаторією № 2 КНП БМР БР КО ˮБроварський міський центр первинної медико-санітарної допомогиˮ, дитина ОСОБА_1 спостерігається в амбулаторії з З-х років. Профілактикою та лікуванням дитини завжди займалась мама.

В Декларації № 0001-К080-А2.А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, законним представником позивача, як пацієнта та її довіреною особою зазначено матір, ОСОБА_5, що також підтверджує, що до лікарів за медичною допомогою для позивача зверталася виключно матір.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області № 302 від 25.04.2023 року, 16 листопада 2016 року ОСОБА_5 зверталась із заявою до органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 2007 р.н., у зв'язку з тим, що батько не приймав участі у вихованні дитини.

01 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про призначення йому порядку участі у вихованні доньки.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.12.2016 року № 754 ОСОБА_5 було відмовлено у наданні висновку щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13.12.2016 №755 ОСОБА_4 було визначено порядок участі у вихованні доньки, а саме: щосуботи з 16.00 год до 19.00 год та щонеділі з 10.00 год до 18.00 год.

14 грудня 2016 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області від 24.01.2023 №32/9.01-09 ОСОБА_1, яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в сім'ю ОСОБА_10, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до прийняття рішення про влаштування дитини.

09 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неї. ОСОБА_1 разом із вітчимом, братом та сестрою проживають за вищевказаною адресою.

01 лютого 2023 року спеціалістами Служби було обстежено умови проживання неповнолітньої ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою (акт обстеження №66). У ході проведення обстеження спеціалістами було встановлено, що неповнолітня проживає в трикімнатній квартирі з дідом, бабою, вітчимом, братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сестрою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Загальна площа квартири 69,0 кв.м, житлова - 38,0 кв.м. Наявні газо-, електро- та водо- постачання. Квартира мебльована, зроблено ремонт. Для дітей виділена кімната площею 18 кв.м. Діти забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування.

06 квітня 2023 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з неповнолітньою ОСОБА_1, у ході якої остання повідомила, що проживає в м. Бровари, навчається у 10-Г класі Броварського ліцею №10. Під час спілкування неповнолітня продемонструвала, що наразі її сім'я це - брат, сестра, вітчим, бабуся та дідусь. На прохання розповісти про свого батька, ОСОБА_1 повідомила, що давно, близько восьми років, як взагалі не бачила його та не спілкувалася із ним. Як розповіла остання, її батьки розлучилися, коли їй було два роки. Згадала, що був випадок коли батько без відома матері прийшов до школи та хотів її забрати. Побачивши його вона злякалась та не знала що робити, оскільки давно його не бачила.

На запитання про те, коли у неї з'явилася потреба позбавити батька батьківських прав, ОСОБА_1 вказала, що ця потреба у неї виникла тоді, коли її мама познайомилася із її вітчимом (6 років тому). Зі слів ОСОБА_1, їй дуже сподобався мамин чоловік і у неї одразу виникло бажання, щоб він був її батьком. ОСОБА_1 наголосила на тому, що її потреба позбавити батька батьківських прав є усвідомленою та вона розуміє наслідки такого рішення.

З метою з'ясування думки ОСОБА_4 з питання доцільності позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1, спеціалістом Служби неодноразово, а саме: 30.03, 04.04, 05.04, 10.04.2023 здійснювались телефонні дзвінки на номер телефону зазначений ОСОБА_1 у заяві, але останній не відповідав.

Спеціалістом Служби були надіслані листи до служби у справах дітей та сім'ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про проведення обстеження умов проживання ОСОБА_4, Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб про проведення оцінки потреб сім'ї/особи останнього. Також були направлені листи до служби у справах дітей Чернігівської міської ради щодо обстеження умов проживання ОСОБА_4 та до Чернігівського центру соціальних служб про проведення оцінки потреб.

11 квітня 2023 року надійшов лист від Чернігівського міського центру соціальних служб, про те, що за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_4 не проживає.

Цього ж дня спеціалістам Служби вдалося поспілкуватись із ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку ˮVіbегˮ по відеозв'язку. Останній повідомив, що наразі перебуває за межами України, а саме в Словацькій Республіці. Виїхав за кордон п'ять років тому. Про трагедію, яка сталась в Броварах чув, але про смерть колишньої дружини не знав, допоки йому про це не повідомили працівники Служби. Зазначив, що хотів би поспілкуватись з донькою, попросив передати їй його номер телефону.

Спеціалісти Служби повідомили ОСОБА_4, що заяву ОСОБА_1 буде розглянуто 19 квітня 2023 року о 13.00 год за київським часом на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області та запропонували йому за допомогою мобільного додатку ˮVіbегˮ по відеозв'язку долучитися до розгляду питання та висловити свою думку.

19 квітня 2023 року на мобільний додаток ˮVіbегˮ Служби надійшла заява ОСОБА_4 в якій останній зазначив, що весь час намагався налагодити контакти з донькою, але йому не вдавалося. Зазначив, що любить свою дитину та ніколи про неї не забував. Інформація про те, що донька хоче позбавити його батьківських прав, дуже засмутила ОСОБА_4 Він стверджує, що з позовом щодо позбавлення батьківських прав не ознайомлений, висловив припущення, що його донька після втрати матері хоче й надалі проживати у сім'ї, в якій проживала. Проте зауважив, що не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків та заперечив щодо позбавлення його батьківських прав.

Цього ж дня на засіданні Комісії у присутності неповнолітньої ОСОБА_1 та вітчима ОСОБА_6 було розглянуто питання про надання висновку до суду про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_1

Члени Комісії ознайомились зі змістом заяви ОСОБА_4 та заслухали неповнолітню ОСОБА_1. Дівчина розповіла, що її біологічний батько не приймав участі в її вихованні, житті, не намагався з нею налагодити контакт. Зазначила, що всі вісім років про неї дбав та турбувався її вітчим, ОСОБА_6. Тому вона вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально доньку не утримує, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітньої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров'я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п. 19 постанови Пленум Верховного Суду України про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним.

У матеріалах справи містяться фотокартки батька із дитиною, які були долучені до відзиву, на зображеннях дитина із батьком який відповідає дошкільного віку дитини, та фото як дитина йде у перший клас, тобто їй 6 років. На день звернення до суду із вказаним позовом дитині ОСОБА_1 виповнилось 16 років. Інших будь яких доказів, що батько брав участь у житті дитини, її вихованні, матеріальному утриманні суду не надано. Крім того суду не надано і підтвердження того, що ОСОБА_4 чинились будь які перешкоди у спілкуванні із дитиною.

Беручи до уваги повне доведення факту самоусунення відповідача ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_1, суд дійшов висновку про необхідності позбавлення його батьківських прав.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, на хронічні захворювання не страждає, на утриманні інших дітей не має, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав, суд приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 аліменти на на утримання ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 28 лютого 2023 року і до досягнення повноліття.

Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_9, відносно доньки ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Стягнути з ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 аліменти на на утримання ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 28 лютого 2023 року і до досягнення повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Роз'яснити ОСОБА_4 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.d81yCoppUllcm

Суддя Радзівіл А.Г.d81yCoppUllcmd81yCoppUllcmd81yCoppUllcm