Справа №303/9360/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчук Б.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Частина 5 ст.177 ЦПК України передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, звертаючись з позовом до суду позивачка, посилається на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вона

Була зайнята доглядом за чоловіком і весь її час та зусилля у період хвороби чоловіка були зосереджені на відновленні його здоров`я, тому тільки маючи трохи вільного часу 26.07.2023 року вона звернулася до нотаріуса, але із наданих позивачкою доказів вбачається, що її чоловік у період строку для прийняття спадщини хворів тільки останні 16 днів строку. Водночас позивачка не зазначила та не надала суду докази поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини на протязі п`яти місяців і тринадцяти днів, які передували захворюванню її чоловіка.

Крім того, позивачка долучила до позовної заяви докази захворювання її чоловіка, але не зазначила та не надала суду докази догляду за чоловіком 16 днів (з 14.01.2022 по 31.01.2023) у період строку для прийняття спадщини.

У позовній заяві позивачка зазначає, що вона бажає прийняти спадщину після смерті батька у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 , але не зазначила та не долучила до позовної заяви докази належність спадкодавцеві зазначеного будинку, хоча ця обставина має суттєве значення для розгляду справи, оскільки від місцезнаходження спадкового нерухомого майна залежить хто саме повинен відповідати за позовом.

Крім того, на підтвердження смерті батька позивачка надала суду нотаріально посвідчений переклад свідоцтва про смерть, який видано в Республіці Словенія, що відповідає вимогам ст.79 ЗУ «Про нотаріат».

Документи, складені за участю органів державної влади та місцевого самоврядування, або такі, що від них виходять, можуть бути використані на території іншої держави лише після відповідного їх посвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Зазначене знайшло своє відображення в діючому процесуальному законодавстві, так відповідно до ч.8 ст. 95 ЦПК України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Слід зазначити, що консульська легалізація офіційних документів стосується тих країн, які не приєдналися до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року.

10 січня 2002 року Верховна Рада України дала згоду на приєднання України до Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Конвенція набрала чинності для України 22 грудня 2003 року і застосовується у відносинах з державами, що не висловили заперечень проти приєднання України до Конвенції. Заперечення проти приєднання України до зазначеної конвенції висловили Німеччина та Бельгія.

Республіка Словенія також є країною - учасницею Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961рік).

Відповідно до статей 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставляння апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції.

Таким чином, для учасників Конвенції способом оформлення документів для їх можливого використання за кордоном є проставлення апостиля, тобто спеціального штампу, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав - учасниць Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, яким скріплено відповідний документ.

Виходячи з вимог ст.1 Конвенція, вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Стаття 1 Конвенції передбачає, що для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;

b) адміністративні документи;

c) нотаріальні акти;

d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Таким чином, надане суду свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано в Республіці Словені і є офіційним документом, тому підлягає засвідченню апостилем, але в порушення вимог ч.8 ст. 95 ЦПК України, Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року позивачкою надано суду копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яке не засвідчено апостилем.

Позивачкою не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також не надано підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати термін для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261,353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя