справа № 208/7213/23
№ провадження 2/208/1107/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

за участі - секретаря судового засідання Шостак А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

В серпні 2023 р. до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Акціонерне товариство комерційний банку ПриватБанк просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 свою користь:

- 33 389 (тридцять три тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривні 69 копійка заборгованість за кредитним договором № SAMDNWFC1 від 01.12.2011 року,

- витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири ) гривні 00 копійок.

В обґрунтування даного позову зазначив наступне.

ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № SAMDNWFC1 від 01 грудня 2011 року.

Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27000,00 гривень.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку.

Пунктом 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках.

На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан розрахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Як зазначає позивач у позові, у відповідача станом на 17.07.2023 року має заборгованість у розмірі 33389 (тридцять три тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 69 копійок, яка складається з наступного: 26996 (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 57 копійок заборгованість за кредитом; 6393 (шість тисяч триста дев`яносто три) гривні 12 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом .

Як на докази по справі позивач посилається на розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідку про видані картки, копію заяви позичальника, копію паспорту споживчого кредиту, витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання, копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, копією документу, що посвідчує особу Відповідача.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом заявника в заяві про приєднання.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі.

На підставі подано заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 ключем до карткового рахунку є банківська картка ,яку отримав відповідач.

З моменту оформлення кредитного договору пройшло 11 років, позичальник в банк не звертався та фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентної ставки та іншим умов обслуговування і повністю з ними погодився.

Також зазначив, що власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису, внаслідок чого не може бути аналогом власноручного підпису, яким відповідно до визначення є електронний підпис, а тому для його вчинення не потрібна попередня згода щодо його використання.

Відносно номеру НОМЕР_2 , то це не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах Банку з метою ідентифікації зобов`язань.

Позивачем надана копія анкети-заяви від 01.12.2011 року. Відповідачем вказана інформація про себе, також вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладання договору та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та засвідчила особистим підписом. До матеріалів заяви надано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» з якої вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 42% на рік, вказано розмір комісії та штрафів, розмір щомісячного платежу. Тобто, сторонами досягнуто усі істотні умови договору.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг.

Згідно з виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримував картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий , судово-економічні експертизи не призначались.

Із виписки вбачається, що Відповідач кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знов користувався кредитними коштами.

Тарифи, зазначені в Пам`ятці клієнта відповідач отримав разом з кредитною картою у спеціальному конверті.

Просить задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

2. Позиція відповідача.

Відповідачем, ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву. Не погоджується з вимогами позивача, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими. Викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Зазначає, що зверталась до Ат КБ «Приватбанк» для отримання зарплатної картки. Мови про отримання кредитної картки не йшло, не підписувала договір кредитної лінії, кредитну картку не отримувала, відмовилась від отримання кредитної картки, яку їй пропонувала співробітниця АТ КБ «Приватбанк», а отримала тільки банківську картку для виплат. Заяву № SAMDNWFC1 від 01.12.2011 року вона не підписувала.

01.12.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву № 262503392 про те, що дана заявка з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Позивачем подано до суду копії наступних документів: розрахунки заборгованості станом на 31.08.2019 року та на 17.01.2023 року, які підписані від імені представника банку без зазначення прізвища, імені ат по-батькові останнього та його посади; анкету-заяву № 262503392 від 01.12.2011 року підписану відповідачем; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», «Універсальна ГОЛД» від 05.02.2018 року; витяг з тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» без зазначення дати і її власного підпису та підпису представника банку, крім того надано анкету-заяву від 02.12.2019 року про відкриття поточного рахунку в гривні без зазначення будь-якого кредитного ліміту; анкету-заяву від 02.12.2019 року із зазначенням очікуваних надходжень протягом останніх трьох місяців не менше 150000 грн., а також анкета-заявка від 02.12.2019 року про надання згоди про використання простого електронного підпису. Будь-яких інших документів до позовне не додано.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складання даного розрахунку не надано. Незрозуміло, на яких підставах позивачем нараховані відсотки. Розрахунок не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункового рахунку чи виду та номер платіжної картки.

Крім того, надані документи складені з порушенням ДСТУ 4163-2003 уніфікована система організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» за розміром шрифту, що ускладнює їх вивчення.

Подана позивачем анкета-заява позичальника не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків. Крім того, не заповнені всі графи, зокрема, не зазначено, який кредитний ліміт встановлено, строк дії картки тощо. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів.

Позивачем не надано даних про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов`язань по поверненню кредиту. Надані позивачем, як доказ отримання 01.12.2011 року кредитну картку, надав копії документів, які не засвідчені представником банку належним чином, тому вважає неналежним та недопустимим доказом у справі.

Позивачем не надана заява № SAMDNWFC1 від 01.12.2011 року про отримання кредиту, крім того, в заяві-анкеті не зазначено номер картки, суму кредитного ліміту, строк повернення кредиту.

Просить в задоволенні позовних вимог Ат КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

03 серпня 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № SAMDNWFC1 від 01.12.2011 року у розмірі 33389,69 грн. станом на 17.07.2023 року та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. судовий збір (а.с. 4-6).

03 серпня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Сушкової Л.І. (а.с. 65).

16 серпня 2032 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 68).

Одночасно з позовною заявою представником позивача Кіріченко В.М. подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача Згідно до змісту даної заяви зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с. 3).

08 вересня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 75-76).

11 жовтня 2023 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Меркулова В.В. надіслала до суду відповідь на відзив (а.с. 84-90).

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 01 грудня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 16).

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, де міститься особиста інформація відповідача (а.с. 17-18).

05 лютого 2018 року відповідача було ознайомлено з типами кредитних продуктів «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», про що свідчить підпис ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Згідно до розрахунку заборгованості за договором № SAMDNWFC1 від 01.12.211 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 17.07.2023 рік загальна заборгованість складає 33389,69 гривень (а.с. 7-13).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, 05.02.2018 року відбувся старт карткового рахунку НОМЕР_1 , на якому 05.02.2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000,00 гривень, в подальшому: 05.02.2018 року кредитний ліміт було зменшено до 5000,00 гривень, 23.02.2018 року було зменшено кредитний ліміт до 5000,00 гривень; 04.09.2019 року збільшено кредитний ліміт до 8000,00 гривень; 02.12.2019 року збільшено кредитний ліміт до 10000,00 гривень, 29.01.2020 року кредитний ліміт збільшено до 13000,00 гривень, 23.02.2020 року було зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень, 23.02.2020 року збільшено кредитний ліміт до 13000,00 гривень, 11.03.2020 року збільшено кредитний ліміт до 23000,00 гривень, 14.12.2021 року кредитний ліміт збільшено до 27000,00 гривень, 03.03.2023 року було зменшено кредитний ліміт до 0,00 гривень (а.с. 14).

Згідно довідки наданої позивачем між позивачем та відповідачем був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку 05.02.2018 року № НОМЕР_1 з терміном дії до 12/21 картка Універсальна, 02.12.2019 року надано картку № НОМЕР_3 з терміном дії до 07/23 картка Універсальна GOLD (а.с. 15).

Разом з тим, із наданої позивачем виписки за договором б/н за період 05.02.2018 20.07.2023 року по рахунку вбачається, що відповідач фактично отримав у банку кредитні кошти, якими користувався (а.с. 55-64).

5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України)

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач погодився з тим, що згоден отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом розрукування з сайту банку умов та правил надання банківських послуг, зобов`язався виконувати дані Умови та ознайомлюватись з їх змінами на сайті, про що свідчить підпис ОСОБА_1 .

Позичальник порушив умови кредитного договору про надання банківських послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем, яка станом на 17 липня 2023 року становить 33389,69 грн.

Надаючи оцінку наданим позивачем Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» та розрахунку заборгованості за кредитним договором суд зауважує, що відсутні підстав вважати, що такий проведений неправильно і містить помилки, а, відтак, надає йому віри.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та з огляду на те, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем не виконані, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд доходить переконання про порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити повністю.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № PROM8BK1VQ від 28 липня 2023 року (а.с. 54), який враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 599, 610, 611, 625 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (р/рах. № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № SAMDNWFC1 від 01.12.2011 року у розмірі 33389 (тридцять три тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 69 копійок, яка складається з:

-26996 (двадцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 57 копійок заборгованість за кредитом;

-6393 (шість тисяч триста дев`яносто три) гривні 12 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (р/рах. № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса реєстрації: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 15 грудня 2023 року.

Суддя Івченко Т. П.