Справа № 462/3118/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Дзвінник Х.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника третьої особи Костів О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідачів не чинити йому перешкод у вихованні внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у спілкуванні з ним, визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступні дні та години їхнього спілкування: кожної середи та неділі тижня у період з 12:00 год. до 17:00 год. за місцем проживання дитини та з можливістю прогулянок по місту, відвідування закладів культури, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я дитини та режиму дня. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є батьком ОСОБА_5 . 11.05.2019 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, у якому в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внук з донькою зареєстровані за адресою постійного проживання позивача: АДРЕСА_1 . Зазначає, що з 17.09.2021 його донька разом із відповідачем ОСОБА_3 проживають окремо від нього. З 06.04.2023 відповідачі змінили свою адресу проживання, яку від позивача приховують, чим створюють йому перешкоди в спілкуванні з внуком. Позивач, як дідусь, переживає за долю свого єдиного внука та хоче його бачити та приймати участь у його вихованні. Протягом проживання відповідачів на орендованій квартирі по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 часто навідувався до внука, постійно купував та приносив йому харчування, памперси, деякий одяг, іграшки, фрукти, соки, молочні продукти, а також допомагав продуктами харчування відповідачам. У подальшому його відносини з відповідачами різко погіршилися, у зв`язку з чим відповідачі не бажають вести з ним будь-яких дискусій щодо побачень з внуком, що порушує його право на спілкування із внуком, брати участь у його вихованні та розвитку, чим завдають йому значних моральних страждань. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просив позов задоволити. Під час судового засідання позивач залишив залу судового засідання.

У зв`язку з вищенаведним суд поставив на обговорення питання про можливість продовження розгляду справи у зв`язку із залишенням позивачем зали судового засідання.

Відповідачі та представник третьої особи просили суд продовжити розгляд справи.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вирішив продовжити розгляд справи, так як позивачем уже були надані усі відповідні пояснення, а тому перешкод для продовження розгляду справи судом не встановлено.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, однак ОСОБА_2 зазначила, що у випадку задоволення позову не заперечує проти встановленого Органом опіки та піклування ЗРА ЛМР графіком побачень позивача з внуком.

Представник третьої особи при вирішенні спору покладаються на розсуд суду, наданий ними висновок про розв`язання спору підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дідусем малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 /а.с. 4, 5/.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на даний час ОСОБА_5 проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_4 .

09.04.2023 ОСОБА_1 звертався до Органу опіки та піклування ЗРА ЛМР із скаргою, в якій просив прийняти міри до його доньки ОСОБА_2 , щодо усунення йому перешкод в спілкуванні з внуком та прийманні участі у його вихованні, які чиняться ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_3 . В даній скарзі вказує, що на даний час йому невідоме місце проживання дочки з внуком, а тому він не може скористатись своїм правом побачень з внуком.

Оскільки позивачу не вдалось добровільно визначити із відповідачами спосіб його участі у вихованні внука, він змушений звернутися до суду.

Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення вказаних статтей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Звертаючись до суду із позовом позивач вказує на те, що відповідачі порушують його право на спілкування та виховання внука, а тому просив суд зобов`язати відповідачів усунути зазначені перешкоди.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з внуком можливе лише у разі наявності таких перешкод з боку відповідачів.

Як встановлено судом під час розгляду справи відповідачі не чинять позивачу перешкод у спілкуванні з внуком, протягом останніх шести місяців позивач сам не виявляв бажання зустрітись з внуком, а відтак стороною позивача не доведено переконливими доказами факту наявності перешкод з боку відповідачів у спілкуванні та вихованні дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляду справи обгрунтування позивачем позовних вимог в частині усунення перешкод у вихованні внука та у спілкуванні з ним, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а відтак в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимоги позивача визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з внуками, а батьки не мають права перешкоджати їхньому спілкуванню, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Cудом встановлено, що сторонам не вдалось добровільно не вдалось домовитись про способи участі позивача у вихованні внука, а тому при вирішення спору суд бере до уваги висновок Органу опіки та піклування ЗРА ЛМР.

В матеріалах справи міститься висновок Органу опіки та піклування ЗРА ЛМР про розв`язання спору від 05.10.2023, згідно якого, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 28.09.2023 протокол № 20, вік дитини, відвідування малолітнім з 01.09.2022 року дошкільного навчального закладу, режим дня дитини, керуючись ст.19 Конституції України, ст. 56 Цивільного кодексу України, ст.ст.7, 19, 257, 291 Сімейного кодексу України, діючи виключно в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Залізнична районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити способи участі гр. ОСОБА_1 із його малолітнім внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає з матір`ю - гр. ОСОБА_2 : перша та третя субота місяця з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; друга та четверта неділя місяця з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. Побачення гр. ОСОБА_1 з онуком повинні відбуватись в присутності матері - ОСОБА_2 на території ТВК «Південний» або інших громадських місцях за погодженням з матір`ю дитини, з урахуванням погодних умов, стану здоров`я та режиму дня дитини.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд бере до уваги наданий Органом опіки та піклування ЗРА ЛМР висновок, який не заперечується сторонами, і вважає за доцільне встановити саме такий графік спілкування з внуком, оскільки він повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, а також є достатнім для забезпечення участі дідуся у процесі виховання внука.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 159, 257, 263 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступні дні та години їхнього побачення: перша та третя суботу місяця з 16:00 до 18:00 год; друга та четверта неділя місяця з 16:00 до 18:00 год в присутності матері ОСОБА_2 на території ТВК «Південний» або інших громадських місць за погодженням з матір`ю дитини, з врахуванням погодних умов, стану здоров`я та режиму дня дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, адреса: м. Львів, вул. Виговського, 34.

Повний текст рішення складено 13.10.2023.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/3118/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.