КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року

справа № 355/1348/22

провадження № 22-ц/824/8966/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Чехова С.І. , у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини (після смерті останньої) з 2007 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою по АДРЕСА_1 .

Свою заяву обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба заявника ОСОБА_1 . ОСОБА_5 . При житті ОСОБА_5 склала заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла матері заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки загальною площею 1,5990 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. На день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована в селі Вороньків Бориспільського району Київської області, однак за даною адресою фактично не проживала. На момент смерті ОСОБА_5 станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року постійно проживала (без реєстрації місця проживання) з 2007 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 разом з матір`ю заявника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. ОСОБА_5 через похилий вік та поганий стан здоров`я потребувала сторонньої допомоги, тому її донька ОСОБА_4 здійснювала за нею догляд, купувала ліки, продукти харчування, засоби гігієни. Поховання ОСОБА_5 за власні кошти здійснила її донька ОСОБА_4 . В установлений шестимісячний строк після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори мати заявника ОСОБА_4 не зверталась, оскільки постійно проживала разом з ОСОБА_5 за однією адресою по АДРЕСА_1 та вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання за однією адресою. До Бориспільської державної нотаріальної контори звернувся дядько заявника (рідний брат матері) ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом, до даного часу свідоцтво про право на спадщину на його ім`я видано не було. Після смерті матері заявника ОСОБА_4 заявник звернувся до приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Джури С.В. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері. Однак нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку з наданням ним копії заповіту складеного від імені ОСОБА_5 на ім`я його матері ОСОБА_4 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, 07 грудня 1996 року Коновал Н.І. за реєстровим номером №367 та з метою визначення складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 факт прийняття спадщини за заповітом не встановлено. Нотаріус рекомендувала звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 . У заявника виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини для того, щоб мати заявника ОСОБА_4 вважалася такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 ..

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задоволено.

Встановлено юридичний факт постійного проживання ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини (після смерті останньої) з 2007 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою по АДРЕСА_1 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Вимоги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично встановив правоналежність заповіту померлій ОСОБА_4 та надав статус спадкоємця від спадкодавця ОСОБА_5 , чим порушив спадкове право заінтересованої особи. Вказує, що заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву та встановлюючи факт постійного проживання суд першої інстанції виходив із обґрунтованості вимог.

Колегія суддів із висновком суду погодитись не може.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_5 є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері заявника - ОСОБА_4

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а заява підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді