ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1054/22 Номер провадження 22-ц/814/2386/23Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О.О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новосанжарська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу

за апеляційною скаргою адвоката Строгого Валерія Федоровича - представника ОСОБА_1 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернулась ОСОБА_1 із вказаню заявою, у якій просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без шлюбу у період із 2012 року по 13.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовувала тим, що з 2021 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 за місцем його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Вказувала, що 13.07.2022 року ОСОБА_4 під час виконання бойових завдань отримав поранення не сумісні з життям в с.Вершина, Бахумтського району, Донецької області,.

Зазначала, що вона на теперішній час не має права на спадщину, оскільки не являється офіційною дружиною померлого.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Роз`яснено заявнику ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з цими вимогами за правилами позовного провадження.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Строгий В.Ф., посилаючись на те, що ухвала є необгрунтованою, незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не вжито заходів для з`ясування мети встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на норми права (ст. ст. 1216, 1218, 1223 ЦК України), які регламентують порядок та підстави спадкування за законом.

Вказував, що ОСОБА_1 не висуваються конкретні вимоги щодо встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою визнання її спадкоємцем четвертої черги та отримання права на спадкування за законом, встановлення такого факту не може жодним чином вплинути на спадкові права третіх осіб, а отже висновок щодо існування спору про право за наявності інших спадкоємців є гіпотетичним.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , зокрема, з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього, про що ОСОБА_1 вказано в заяві.

З матеріалів справи, зокрема, наданої до суду першої інстанції копії спадкової справи № 99/2022 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , вбачається, що окрім заявниці ОСОБА_1 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , звернулись племінниця ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 .

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлення юридичного факту заявниці потрібно для отримання спадкового майна у власність, на яке також претендують й інші спадкоємці, тобто встановлення факту пов`язується із наступним вирішенням спору про право, тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 19, частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Згідно пункту 1 частини першої, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20) вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1212 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Таким чином суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 не висуваються вимоги щодо встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою визнання її спадкоємцем четвертої черги та отримання права на спадкування за законом, оскільки вказане спростовується доводами заяви про встановлення юридичного факту, поданої до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Строгого Валерія Федоровича - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко