Справа № 519/1213/20
Провадження № 4-с/519/15/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

представника органу ДВС Терещенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанови, за участю - Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), АО ДТЕК «Одеські електромережі»,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою про визнання дій неправомірними та скасування постанови, в якій просила скасувати постанову Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів боржника, а саме зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , який має спеціальний режим призначення.

Скарга обґрунтована тим, що 15.07.2022 державним виконавцем Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Н.В. було винесено постанову про відкриття виконавче провадження ВП №69376187 на виконання виконавчого листа № 519/1213/20 від 26.01.2021 про стягнення заборгованості солідарно з скаржниці та ОСОБА_2 на користь ДТЕК «Одеські електромережі 24796,63 грн.

Державним виконавцем Терещенко Н.В. було накладено арешт на пенсійну картку, а саме на рахунок АТ КБ "ПРИВАТБАНК", НОМЕР_1 , що підтверджуються довідкою № KTB1AHKLVOH62VLH від 29.05.2023.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.09.2023 прийнято скаргу та призначено судове засідання.

В судовому засідання ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала та пояснила, що вже на протязі тривалого часу звертається до банку та державної виконавчої служби аби вияснити, що сталося з її пенсійним рахунком, однак посадові особи нічого конкретно їй не пояснюють і рекомендують звертатись до суду. Таким чином бездіяльністю державного виконавця порушуються її конституційні права.

Державний виконавець Терещенко Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти скарги, зазначила, що дійсно постановою від 22.02.2023 на грошові кошти було накладено арешт, при цьому рахунок на який ОСОБА_1 отримує пенсію не має спеціального призначення, а тому дії державного виконавця є правомірними.

Дослідивши матеріали та вислухавши учасників судового провадження, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

15.07.2022 державним виконавцем Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Н.В. винесено постанову про відкриття виконавче провадження ВП №69376187 на виконання виконавчого листа № 519/1213/20 від 26.01.2021 про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ДТЕК «Одеські електромережі 24796,63 грн.

У даному виконавчому провадженні державним виконавцем 22.02.2023 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть винесені після постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1

22.03.2023 виконавчий лист № 519/1213/20 від 26.01.2021 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон № 1404-VIII) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів, зокрема, на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Абзацом 2 частини 2 статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19 та постанові Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі № 915/1000/18.

З установлених судом обставин вбачається, що рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для отримання соціальних виплат та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Разом з цим, ст. 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається лише у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно вимог п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Загальновідомим є факт введення у Україні воєнного стану з 24.02.2022 року, який на даний час не скасовано та не припинено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування пенсійних виплат, призводить до порушення конституційних прав скаржника та позбавляє його коштів на існування, та суперечить порядку утримання із пенсії.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При цьому суд враховує вичерпний перелік підстав для винесення державним виконавцем постанови про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, передбачений п.16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Таким чином, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки суду не надано доказів про неправомірність постанови державного виконавця, так як доказів повідомлення державного виконавця про спеціальний режим банківського рахунку не надано, а тому суд вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині зняття арешту з коштів на банківському поточному рахунку, який відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанови, за участю - Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), АО ДТЕК «Одеські електромережі», задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) зняти арешт грошових коштів, накладений постановою від 22.02.2023 у ВП № 69376187, які є пенсійними виплатами, на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складено протягом п`яти днів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ