Справа № 450/3856/23 Провадження № 2-о/450/150/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомитицивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Алєксєєв Валентин Анатолійович про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Миколаївської районної ради народних депутатів 21.12.1989 року та зареєстрованого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 246, на ім`я ОСОБА_4 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розвадів Миколаївського району Львівської області померла одинока родичка заявника - тітка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 29.11.2012 року було складено відповідний актовий запис №37, що в свою чергу стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Постійним та останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 було АДРЕСА_2 індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав останній на праві особистої власності. З моменту народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 і до моменту смерті, що наступила 28.11.2012 року повне ім`я тітки заявника було ОСОБА_5 (без по-батькові), яке було повним та правильним, що стверджується низкою належних їй документів, зокрема: паспортом громадянина України, свідоцтвом про її смерть, а ще зробленим нею особистим розпорядженням на випадок її смерті (заповітом), оформленим та посвідченим у встановленому законом порядку, архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України м. Львів (ЦДІАЛ) №8-А від 16.03.2022р., актовим записом №55 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хрещеної 17.08.1929 року, греко-католицького віросповідання, і довідками органу місцевого самоврядування с. Розвадів. ОСОБА_5 за життя, 08.11.2012 року зробила особисте розпорядження на випадок її смерті, склавши у встановленому законом порядку заповіт, належним чином посвідчений секретарем виконкому Розвадівської сільської ради Миколаївського району Львівської області за реєстровим № 267, котрий на момент її смерті не змінено та не відмінено, і зі змісту котрого чітко вбачається те, що все належне їй майно та все те, що буде належати на день смерті, вона заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто заявнику по справі. За життя тітці на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 21.12.1989 року, виданого виконкомом Миколаївської районної ради народних депутатів та зареєстрованого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації, на ім`я ОСОБА_4 в котрому було помилково записано не існуюче по батькові тітки « ОСОБА_6 », котрого в неї ніколи не було. Факт, що цей будинок де-юре і де-факто належав саме моїй покійній тітці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на те, що у свідоцтві про право власності від 21.12.1989р. за реєстр. Номером 246, був оформлений на ОСОБА_4 , підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування №255 від 27,07,2023 року, виданою Розвадівською сільською радою Стрийського району Львівської області. Після смерті тітки ОСОБА_4 з огляду на наявність заповіту, заявник, будучи єдиним спадкоємцем майна покійної, в порядку передбаченому ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.02.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Алєксєєвим В. А. була заведена Спадкова справа №04/2023, і станом на момент подачі заяви заявник володіє та користується спадковим майном, має реальний намір в подальшому в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті тітки. Однак, не може цього зробити у позасудовому порядку, оскільки для належного оформлення спадкових прав, через вищевказану розбіжність у повному імені тітки - саме по батькові ОСОБА_4 , нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим просить суд заяву задоволити.

10.08.2023 року провадження у справі відкрито.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задоволити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задоволити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що 29.11.2012 року складено актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Розвадівської сільської ради Миколаївського району Львівської області.

За час життя ОСОБА_5 набула право власності на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав їй на праві особистої власності, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 21.12.1989 року, що видане виконавчим комітетом Миколаївської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Миколаївської районної Ради народних депутатів № 244 від 19.10.1989 року на ім`я ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 своїми майновими правами на випадок смерті розпорядилась, склавши заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 267 та посвідчений секретарем виконкому Розвадівської сільської Ради народних депутатів, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заявнику у справі.

Виконавчим комітетом Розвадівської сільської ради Стрийського району Львівської області видано довідку за № 256 від 27.07.2023 року про те, що згідно наявних даних у виконкому Розвадівської сільської ради складено і засвідчено заповіт від імені ОСОБА_4 від 08.11.2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 267, який не змінений і не відмінений на момент смерті.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71446782 від 11.02.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Алєксєєвим В. А. заведено спадкову справу на спадкоємця ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 70253860, номер у нотаріуса 04/2023.

Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 47/02-31 від 04.08.2023 року вбачається, що приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвим В. А. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 . Вказану постанову мотивовано тим, що спадщина не може бути оформлена на ім`я спадкоємця, так як у документах що підтверджується право власності спадкодавця ОСОБА_4 , на житловий будинок є розбіжності, а саме: у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок померлої ОСОБА_4 , в графі «дійсно належить» вказана ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 (прізвище та ім`я вказане у паспорті померлої та свідоцтві про смерть), у зв`язку з чим постановлено відмовити у ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

Тобто, у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок неправильно зазначено по-батькові власника як « ОСОБА_6 ».

Так, судом встановлено, що при видачі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, неправильно зазначено дані власниці як « ОСОБА_4 », замість правильного « ОСОБА_5 », що стверджується наступним.

Відповідно до паспорта громадяина України серії НОМЕР_2 вбачається, що такий виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народжена у с. Розвадів, Миколаївського району, Львівської області.

У свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2012 року прізвище та ім`я померлої також зазначено як ОСОБА_5 , тобто без по-батькові.

У архівній довідці № А-8 від 16.03.2022 року, що видана Центральним державним історичним архівом України м. Львів («ЦДІАЛ») зазначено, що у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів» у метричній книзі греко-католицької парафії с. Розвадів повіту Жидачів Станіславівського воєводства з записами про народження, одруження та смерті за 1913-1942 рр. виявлено актовий запис про народження у 1929 році під № 55: ОСОБА_5 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 , хрещена 17 серпня 1929 року, греко-католицького віросповідання, будинок № 2521.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 255 від 27.07.2023 року, що видана виконавчим комітетом Розвадівською сільською радою Стрийського району Львівської області, будинок АДРЕСА_1 , який оформлений на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані докази в сукупності дають суду підстави вважати, що при видачі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, неправильно зазначено дані власниці як « ОСОБА_4 », замість правильного « ОСОБА_5 ».

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вказана помилка не може бути виправлена шляхом внесення змін, унеможливлює подальше прийняття спадщини заявником, беручи до уваги відсутність спору щодо встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , а саме слід встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Миколаївської районної ради народних депутатів 21.12.1989 року та зареєстрованого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 246, на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 259, 263-265, 293-294, 315-317, 319, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Алєксєєв Валентин Анатолійович про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Миколаївської районної ради народних депутатів 21.12.1989 року та зареєстрованого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 246, на ім`я ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не булоподано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 11.10.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук