Справа № 464/1333/23 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1816/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року в справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

в березні 2023 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку в розмірі 11 759,38 грн та судового збору в розмірі 2 684 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказували, що відповідачі у справі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Співвласниками багатоквартирного будинку створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани - 2», таке зареєстроване у встановленому законодавством порядку, створене для сприяння використанню майна власників та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідачі, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 користуються наданими послугами, однак не здійснюють оплату за утримання будинку, станом 31 січня 2023 року в них утворилась заборгованість за утримання будинку, яка виникла за період з січня 2020 року по грудень 2022 року в розмірі 11 759,38 грн, у цьому зв`язку просили позов задовольнити повністю.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року позовні вимоги об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2», задоволено частково.

Вирішено:

стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» заборгованість за послуги з утримання будинку за період з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 3 787,44 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» заборгованість за послуги з утримання будинку за період з 01 березня 2021 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 7 330,81 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» судові витрати в розмірі 634,1 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» судові витрати в розмірі 634,1 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» судові витрати в розмірі 634,1 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» судові витрати в розмірі 634,1 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржила відповідач ОСОБА_1 , подавши в червні 2023 року апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника, при вирішенні даної справи суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, а також висновки, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що 18 квітня 2023 року вона подала до Сихівського районного суду м. Львова клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, в якому повідомила суд першої інстанції, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, зокрема, нарахування проведених оплат за послуги з утримання будинку з урахуванням того, що у квартирі зареєстровано дві сім`ї, враховуючи предмет позову, значення справи для сторін, обсяг та характер доказів у даній справі, категорію та складність справи, те, що слід дослідити велику кількість доказів у справі, так як судами приймались уже неодноразово рішення про солідарне стягнення з цих же боржників заборгованості за такі послуги.

Крім того, заявник просила повідомити відповідачів про день та час розгляду справи та просила визнати їх явку обов`язковою, зокрема, ОСОБА_2 , який знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 (сина ОСОБА_2 від його першого шлюбу), який також не проживає за цією адресою, а зі слів родичів, виїхав до матері у рф. Заявник із ОСОБА_2 перебуває у розірваному шлюбі з 2007 року, стосунки між ними напружені, не спілкуються, тому їй невідомо, чи він зі своїм сином сплачували будь - які кошти позивачу за послуги з утримання будинку.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2023 року заявнику було відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дану ухвалу суду першої інстанції від 12 травня 2023 року вона вважає необгрунтованою, оскільки Сихівським районним судом м. Львова не було враховано усіх відносин, які склалися між колишнім подружжям, що в квартирі зареєстровані дві сім`ї, що дослідженню у даній справі підлягає значна кількість доказів.

Щодо вирішення спору по суті зазначає, що позивачем неправильно проведено нарахування заборгованості за житлово - комунальні послуги, з урахуванням визначеного ними періоду, осіб, які зареєстровані у квартирі, площі квартири. Крім того, на думку заявника, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» є неналежним позивачем у справі щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку, таким правом наділена асоціація об`єднання співвласників багатоквартирних будинків « ОСОБА_5 ».

У цьому зв`язку просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року скасувати в частині задоволення позовних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2», ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2».

В свою чергу, 24 серпня 2023 року зареєстровано відзив об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23 травня 2023 року. Такий мотивовано тим, що позивачем належним чином доведено суму заборгованості відповідачів за надані ним житлово - комунальні послуги, а відтак рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим. Просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року залишити без задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вищенаведеного, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово - комунальні послуги за період з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 3 787,44 гривень та за період з 01 березня 2021 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 7 330,81 гривень, а відтак, в частині відмови в задоволенні позовних вимог його законність і обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно зі статтею 4 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном ОСББ, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Таким чином, законодавець визначає ОСББ як юридичну особу приватного права (створену в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2», таке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: АДРЕСА_4 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації 19 березня 2021 року за вказаною адресою, що також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області.

Житлово - комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_3 надаються позивачем. Матеріали справи не містять доказів про укладення між сторонами договору про надання послуг у письмовій формі.

Обов`язок відповідачів як мешканців квартири АДРЕСА_1 оплачувати житлово - комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території закріплений у чинному законодавстві.

Спірні правовідносини виникли між мешканцями квартири та ОСББ, оскільки перші в силу вимог закону зобов`язані здійснювати оплату внесків на утримання будинку, а ОСББ вправі укладати договори про надання певних послуг, виконання робіт безпосередньо із їх виконавцями відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

З витягу з протоколу №1 загальних зборів ОСББ «Сихівчани-2» від 23 грудня 2019 року вбачається що на таких розглядалось питання про затвердження правила проживання у багатоквартирному будинку.

Із додатку № 1 до протоколу №1 від 23 грудня 2019 року вбачається, що на цих загальних зборах ОСББ «Сихівчани-2» затверджено Правила проживання у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_3 . Серед іншого, Правилами передбачено вчасно оплачувати за утримання будинку та за надані комунальні послуги.

За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як і виконавець, індивідуальний споживач в силу вимог пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відсутність договірних відносин не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів в редакції від 24 січня 2006 року за № 45, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, витрати з утримання квартири у вигляді оплати на утримання будинку, є солідарним обов`язком всіх зареєстрованих у квартирі осіб.

Відповідно до пункту 11 порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 970 від 11 грудня 2013 року, у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії.

Матеріали справи не містять даних про звернення відповідачів як споживачів до позивача з відповідним актом (актами) претензією (претензіями) з приводу перерви наданні в наданні відповідних житлово-комунальних послуг, ненадання або надання не в повному обсязі, відповідачами не представлено.

Із розрахунку, наданого позивачем убачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01 січня 2020 року по 01 січня 2023 року становить 11 759, 38 грн. З даним позовом ОСББ "Сихівчани-2" звернулось до суду 13 березня 2023 року. З огляду на відсутність даних про те, що відповідачами здійснювалась оплата, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності за січень і лютий 2020 року, а відтак і про те, що заборгованість в межах позовної давності становить з 01 березня 2020 року до 31 грудня 2022 року 11 118 грн 25 коп. (11759,38 грн - 641,13 грн = 11 118 грн 25 коп) і саме в такому розмірі задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона, а не суд, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сихівчани-2», таке зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: АДРЕСА_4 , відповідачі ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , будучи зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1 , зобов`язані виконувати рішення вищого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку загальних зборів, оплатити внески за житлове приміщення, в якому зареєстровані, те, що відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації за даною адресою у березні 2021 року, врахувавши строки позовної давності, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про право позивача на звернення до суду із вказаним позовом та солідарне стягнення заборгованості за період з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 3 787,44 грн з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , а за період з 01 березня 2021 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 7 330,81 гривень з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки спростовуються наданими позивачем доказами, які є в матеріалах справи та належним чином оцінені судом першої інстанції, а відтак такі не можуть спростувати правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо мотивів апеляційної скарги в частині того, що заявник вважає, що дана справа підлягала розгляду в загальному порядку, необхідно звернути увагу на таке.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає перелік справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Серед інших, це малозначні справи. Водночас, частина друга цієї статті допускає можливість розгляду в порядку спрощеного позовного провадження будь-якої іншої справи, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Отже, в силу вимог статті 274 ЦПК України справи поділяються на дві категорії, ті які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і ті, які можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Положення частини четвертої статті 277 ЦПК України допускають можливість суду за клопотанням відповідача перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Разом з тим, частини друга шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження (частина сьома статті 277 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Оскільки у даній справі ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, така в силу вимог закону є малозначною, відтак підлягала розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Разом з тим, ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 липня 2023 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 3 926 грн 00 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

У цьому зв`язку із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 3 926 грн 00 коп за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 липня 2023 року дію рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року - зупинено.

Оскільки розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року завершено, колегія суддів дійшла до висновку про залишення такої без задоволення, дію рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року слід поновити.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 3 926 грн ( три тисячі дев`ятсот двадцять шість грн) 00 коп за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Поновити дію рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич