Справа №339/371/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківста,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, в якій просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 507 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він в період 2000 року - 2022 роках перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сімейні стосунки між ними з часом погіршилися, виникали конфлікти, сварки, а потім взагалі припинили шлюбні відносини, з 2015 року стали проживати окремо, оскільки відповідач виїхала на роботу до Чеської Республіки.

10 травня 2022 року шлюб між ними розірваний за рішенням Болехівського міського суду.

Від своїх дітей довідався про те, що відповідач, перебуваючи у м.Празі Чеської Республіки, народила дитину, батьком якої записала його.

Дізнавшись про народження цієї дитини, зателефонував ОСОБА_2 , яка розповіла йому про те, що перебуває у м. Прага, де має стосунки з іншим чоловіком, з яким вона проживає і у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки після розлучення з ним і до народження дитини не пройшло 10 місяців, то відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України відповідач змушена була у актовому записі про народження та у свідоцтві про народження вказати його батьком дитини.

Отже, він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і у зв`язку із цим повинен бути виключений з актового запису про народження як батько.

Покладаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач не заперечує та підтверджує той факт, що він не є біологічним батьком її дитини ОСОБА_3 , просить позов задоволити.

05 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Сторони в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у поданих заявах позивач вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

А відповідач ОСОБА_2 , визнаючи позовні вимоги, підтвердила, що її малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є дочкою позивача і він не являється її біологічним батьком, оскільки народжена від іншого чоловіка (а.с.21, 29).

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" та змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Оглянувши заяви, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2000 року, який розірвано рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 10 травня 2022 року.

У вказаному рішенні, яке згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення, встановлено, що позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства протягом 6 років (а.с.7).

Після розірвання шлюбу у відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина - дочка ОСОБА_3 , батьком якої, записано ОСОБА_1 та зроблено відповідний актовий запис.

Так, в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження ЗАГСу міської ради частини Прага 2 том IV/60, рік 2022 на сторінці/листі 97 під порядковим номером 507 від 03 листопада 2022 року зроблено запис про батьків, де батьком дитини записано ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с.9).

Оскільки на час народження дитини позивач та відповідач розірвали шлюб, проте не сплив 10 місячний термін, то реєстрація народження дитини здійснювалась на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на те, що з відповідачкою стосунки не підтримував, подружнє життя припинили. Відповідачка вела своє особисте життя, мала стосунки та завагітніла від іншого чоловіка, він не є батьком її дитини.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125цього Кодексу.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно ч. 2,3 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

За життя особи, записаної батьком дитини, ніхто інший, крім нього самого, оспорювати батьківство не має права.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Порядок та підстави оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини передбачений положення ст.136 СК України.

Так, згідно ч.ч.1-3, 5-6 цієї статті особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву наголошувала на тому, що позивач не є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина народжена від іншого чоловіка, який проживає з нею та вважає ОСОБА_4 своєю дочкою. Тому визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить виключити відомості про його батьківство у актовому записі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не є батьком дитини.

Так, відповідно до ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Окрім того, позивач на підтвердження своїх доводів надав результати молекулярно-генетичного дослідження, з якого вбачається, що батьківство між позивачем та малолітньою ОСОБА_3 не підтверджується (а.с.24-25).

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_1 не є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України,

ухвалив :

Позов задоволити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису (персональний номер) № 22 61 03/1366 від 03 листопада 2022 року, вчиненого у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження ЗАГСу міської ради частини Прага 2 том IV/60, рік 2022 на сторінці/листі 97 під порядковим номером № 507.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Головенко О.С.