ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року

м. Харків

справа № 641/5694/16

провадження № 22-ц/818/1176/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

заявник - ОСОБА_1

зацікавлена особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року у складі судді Боговського Д.Є.,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист виданий 22.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі №641/5694/16-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно просив стягнути з ОСОБА_2 безпідставно одержані кошти за виконавчим листом за період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року по справі 641/5694/16-ц в розмірі 26356,80 грн.

В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020, яке залишеним в силі постановою Верховного Суду від 01.12.2021 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком та встановлено, що фактично дитина проживає разом із батьком з 01.08.2020 року, де і є зареєстрованою..

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року заяву задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 22.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі №641/5694/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ), безпідставно одержані кошти за виконавчим листом за період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року по справі 641/5694/16-ц в розмірі 26356,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що підстави, які давали право для стягнення аліментів з ОСОБА_1 відпали, що встановлено рішенням суду. Тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню. Оскільки сплачені аліменти ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року по справі 641/5694/16-ц в розмірі 26356,80 грн. є безпідставно одержаними коштами, заява ОСОБА_1 про стягнення цих коштів є обґрунтованою.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню, а саме з 02.12.2021 до моменту проживання та утримання ОСОБА_4 батьком. В задоволені заяви ОСОБА_1 в іншій частині заяви - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Заявник не заперечує, що виконавчий лист виданий 22.08.2016 року підлягав виконанню у певний період, тому визнати даний виконавчий документ таким що не підлягає виконанню можливо лише частково. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2016 по справі № 641/5694/16-ц на ОСОБА_1 покладено обов`язок по сплаті на користь ОСОБА_2 аліментів починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення не скасоване та у відповідності до ст. 129 - 1 Конституції України є обов`язковим до виконання. Тому отримання ОСОБА_2 аліментів на дитину не було безпідставним, оскільки стягнення відбувалось на підставі рішення суду та у межах виконавчого провадження №52888720; дитина проживала разом з матір`ю, що підтверджується даними довідки про реєстрацію місця проживання 01-07808-2021 від 06.07.202; мати надала суду докази витрачання коштів (аліментів) на утримання дитини (купівля речей, підготовка до школи тощо);рішення суду про зміну місця проживання було скасовано постаново Харківського апеляційного суду від 15.06.2021 та місце проживання дитини було визначено разом з матір`ю. Постанова ХАС набрала законної сили та діяла до скасування її постановою Верховного Суду від 01.12.2021. Тому заявник (боржник по справі) помилково бере 01 серпня 2020 року за початок нарахування безпідставно отриманих коштів. Наразі неповнолітній дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося дев`ять повних років, але відповідно до вимог ст. 160 СК України виконавчий лист буде підлягати виконанню, в разі визначення батьками спільно з донькою, або самостійно донькою (у віці після 14 років) місця проживання з матір`ю.

Крім цього, апелянт посилається на помилкове не врахування судом правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22) про те, що припинення стягнення аліментів є можливим у тільки тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує.

ОСОБА_1 (боржником) суду не було надано жодних доказів нецільового використання ОСОБА_2 (стягувачем) аліментних коштів на утримання дитини, які він сплачував відповідно до рішення суду про визначення місця проживання, в період 2020 по 2021, а отже відсутні підстави для їх повернення.

Також ОСОБА_2 зазначає , що заявник не вірно обрав спосіб захисту та посилається на правову позицію викладену у постанові Верховного суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) про те, що зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Апеляційна скарга містить посилання на попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає що суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Постановою Верховного Суду від 01.12.2021 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком та встановлено, що фактично дитина проживає разом із батьком з 01.08.2020 року, де і є зареєстрованою. Тому доводи ОСОБА_2 про відсутність у неї підстав отримувати аліменти на дитину з 01.12.2021 року не відповідають змісту зазначеної постанови та фактичним обставинам у справі. ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримані нею аліменти з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року в розмірі 26356,80 грн були витрачені в інтересах дитини.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення сторін у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2017 року у справі 641/5964/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину заявлені позовні вимоги були задоволені та присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20.

22.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист у справі №641/5694/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Постановою старшого державного виконавця Судачок К.В. 06.01.2022 року повернуто стягувачу виконавчий лист по справі 641/5694/16-ц відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі 640/16818/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено та визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 червня 2021 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі 640/16818/18 було скасовано.

Постановою Верховного суду від 01.12.2021 року постанову Харківського апеляційного суду від 15 червня 2021 року по справі 640/16818/18 скасовано, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року залишено в силі.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі 640/16818/18, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 01.12.2021 року встановлено, що з 01 серпня 2020 року ОСОБА_8 проживає за своїм місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , дідом ОСОБА_6 , бабусею ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст.432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим документом.

За змістом ст. 181 СК аліменти стягується на користь того з батьків з яким проживає дитина.

Оскільки відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року по справі 640/16818/18, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 01.12.2021 року визначено місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 з 01.08.2020 року суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання виконавчого листа виданого 22.08.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова по справі 641/5694/16-ц таким, що не підлягає виконанню.

За правилами ч. 4 ст. 432 ЦПК України при визнанні виконавчому документі таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Таким чином, сплачені аліменти ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року по справі 641/5694/16-ц в розмірі 26356,80 грн є безпідставно одержаними коштами, а тому підлягають поверненню.

Відповідно до ст.141 СК батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дитини. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Надані позивачкою докази про придбання та відправлення за місцем проживання дитини подарунків, одягу та канцелярських виробів у період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року не є належними та допустимими доказами витрати отриманих від ОСОБА_1 аліментів на користь дитини, оскільки не відповідають розміру цих аліментів та також можуть свідчити про добровільне виконання ОСОБА_2 свого законодавчого обов`язку з утримання дитини.

З огляду на зазначене судова колегія також не враховує посилання представника апелянта на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24 липня 2023 року у справі № 641/430/22 яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання спільної дитини з 01 серпня 2020 року до досягнення дитино повноліття.

Зазначена обставина не може бути підставою для відмови у задоволені заяви про стягнення з матері дитини безпідставно отриманих аліментів на утримання дитини у період з 01.08.2020 року по 31.12.2021 року, коди дитина проживала з батьком.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук