РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

за участю секретаря судового засідання Раїси Буги,

позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Тетяни Півнюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Позивач 14 червня 2023 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить визначити місце проживання його неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - разом з ним по АДРЕСА_1 . Позов мотивує перебуванням матері з дітьми за кордоном у Польщі. Діти бажають жити з ним в Україні. У нього для цього є всі уомви. На підтвердження свого позову надає докази наявності житла, постійної роботи, довідки з місця проживання про реєстрацію.

У судовому засіданні позов повністю підтримує. Пояснює, що в липні 2023 року мати привезла дітей до нього і знову повернулася у Польщу. Шлюб з нею розірвано. Від алміментів вона відмовилась. На теперішній час вона згодна на те, щоби діти проживали з батьком.

Позиція відповідача

Відповідач позов повністю визнає. 14 липня 2023 року особисто подає до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. 19 вересня 2023 року подає заяву по телефону з проханням розглянути справу у її відсутність, оскільки знаходиться за кордоном.

Позиція представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки і піклування Жмеринської міської ради - у судовому засіданні просить вирішити справу на розгляд суду. Водночас пояснює, що висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 16 серпня 2023 року визнано недоцільним проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з батьком (позивачем по справі), оскільки мати дітей цьому не заперечує, тому спору не існує.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява поступає до суду 14 червня 2023 року (а.с.1).

20 червня 2023 року позовна заява приймається до розгляду з відкриттям провадження у справі, про що постановляється ухвала (а.с.45).

13 липня 2023 року справа знята з розгляду у зв`язку з неявкою учасників справи (а.с.53).

Заява відповідачки ОСОБА_3 про визнання позову та розгляд справи у її відсутність поступає до суду 14 липня 2023 року (а.с.54).

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.71).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

У судовому засіданні діти позивача - ОСОБА_4 , 14 років та ОСОБА_5 , 11 років - пояснюють, що вони рік проживали у Польщі разом з матір`ю, повернулися до України в липні 2023 року, оскільки не бажали більше там жити. Живуть з батьком у їх квартирі, мають все необхідне для проживання, навчання, відпочинку. Бажають і далі жити у Жмеринці з батьком.

Згідно з фотокопіями свідоцтв про народження, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Жмеринка, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Жмеринка, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Вказані діти та їх батьки зареєстровані та проживають (крім відповідачки) по АДРЕСА_1 , про що свідчать фотокопії паспортів сторін (а.с.10, 12), свідоцтв про народження дітей (а.с.8, 9), довідок голови квартального комітету з місця проживання (а.с.13, 100), домової книги (а.с.14-16), витягів з Реєстру територіальної громади (а.с.17-19, 101-103).

Сторони розірвали шлюб у судовому порядку, про що свідчить копія рішення Жмеринського міськрайонного суду від 15 травня 2023 року (а.с.23).

Позивач є власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , а також земельної ділянки по цій же адресі та по АДРЕСА_3 , що підтверджується фотокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 лютого 2014 року (а.с.25), а також витягами з Державних реєстрів (а.с.26-28), копією технічного паспорту будинку (а.с.29-31), довідкою № 40 від 7 червня 2023 року голови квартального комітету "Калинка" (а.с.36).

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикородонної служби України від 7 серпня 2023 року, відповідачка ОСОБА_3 перетнула кордон України у напрямку виїзду 20 липня 2023 року (а.с.80, 82).

Відповідно до довідки від 1 березня 2023 року та 1 вересня 2023 року, довідок про доходи від 7 червня 2023 року та 1 вересня 2023 року позивач праціює зубним лікарем у Жмеринській стоматологічній поліклініці, має стабільний грошовий дохід (а.с.34, 35, 112, 113).

Позивач несудимий (а.с.111), характеризується позитивно (а.с.37, 38, 97, 114), є особою без психічних розладів (а.с.39, 96).

Згідно з актами обстеження від 12 червня 2023 року та 10 серпня 2023 року, у квартирі АДРЕСА_4 дітям створені необхідні умови для проживання (а.с.24, 104-110).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані позивачем всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Отже, судом установлено, що позивач є батьком дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діти проживають з ним у квартирі, власником якої він є, і у якій створені всі умови для комфортного проживання дітей; діти бажають проживати з батьком, який працює і має стабільний дохід.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

При оцінці доказів суд не приймає до уваги висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 16 серпня 2023 року, яким визнано недоцільним проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_2 , оскільки, на думку суду, аргумент третьої особи про відсутність спору не є підставою для відмови у визначенні місця проживання дітей з батьком. Хоча критеріями, за яких орган опіки і піклування дійшов подібного висновку, послугувало і те, що умови проживання дітей з батьком є задовільними, вони проживають в особистій квартірі, діти мають місце для сну та відпочинку, а також місце для зберігання особистих речей й навчання. Також слід зазначити, що у вказаному висновку міститься інформація щодо ставлення відповідачки ОСОБА_3 до питання про визначення місця проживання їх спільних дітей, яка полягає в тому, що вона не заперечує про визначення місця проживання дітей з батьком, оскільки проживає за межами країни (а.с.86-88).

Суд вважає, що кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з частинами другою та третьою статті 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

У судовому засіданні установлено, що діти проживають і бажають проживати з батьком. Про це свідать їх показання, підстав не приймати до уваги які у суду немає.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Згідно з частиною першою статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Визначаючи місце проживання дітей разом з батьком, суд також враховує позицію відповідача - матері неповнолітніх, яка визнає позов, тим самим вважаючи, що дітям на тепер буде краще з батьком.

Висновки суду

Отже, приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем, який займається їх вихованням, піклується про них, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, з урахуванням віку дітей та їх бажання жити з батьком, суд вважає, що на даний час проживання дочки і сина з батьком буде відповідати саме інтересам дітей й позитивно сприятиме їх фізичному та психологічному розвитку.

Крім цього, визначення місця проживання дітей разом із батьком не позбавляє матір права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з батьком відповідає інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Розподіл судових витрат

Позивач у своїй заяві просив судові витрати залишити за ним.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивач відмовився від відшкодування судових витрат, суд залишає судові витрати за ним.

Керуючись статтями 259, 263 ЦПК України, на підставі статті 29 ЦК України, статей 19, 141, 160 СК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради, про визначення місця проживання дітей, - задовольнити повністю.

Визначити місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з батьком ОСОБА_2 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 13 жовтня 2023 року.

Ім`я (найменування ) сторін :

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент. номер НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, вул. Центральна, 4, м. Жмеринка, 23100, .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ