Провадження № 2/761/8705/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12.10.2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Матвєєвої Ю.О.

з участю секретаря Каніковського Б.А.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ТОВ «Віп Кар Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Віп Кар Сервіс» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 193735,74 грн., судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 22 березня 2022 року о 20 год. 30 хв. на перетині вул. Дегтярівської та проспекту Перемоги в м. Києві відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді бетонних блоків внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Зазначено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 по справі № 761/11002/23 визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач вказує, що ним був укладений Договір оренди автомобіля № 12/04-21 від 01.04.2021 з відповідачем ОСОБА_1 . Після вищевикладеної події дорожньою-транспортної пригоди позивач звернувся до ПАТ «СК «Брокбізнес», так як автомобіль був застрахований ними, але листом від 12.09.2022 року було відмовлено, у зв`язку з наданням відповідачем недостовірної інформації щодо настання страхового випадку.

Зазначено, що діями відповідача позивачу завдано майнової шкоди у розмірі 193735,74 грн., що підтверджується звітом № 9344 від 18.01.2023 року «Про оцінку вартості матеріального збитку».

У зв`язку з тим, що позивач ні від відповідача, ні від страхової компанії не отримав жодної виплати, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою від 24.07.2023 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року змінено порядок розгляду справи на спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення.

Представник третьої особи, про час та місце розгляду справи оповіщався, в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив.

У призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «Віп Кар Сервіс» є власником автомобіля «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 , 2021 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

01.04.2021 між позивачем ТОВ «Віп Кар Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 12/04-21 оренди автомобіля, предметом якого є автомобіль марки «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 , 2021 року випуску; строк дії договору - до 31.03.2022 року.

Згідно з п.п. 1.1.-1.2. Договору Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування легковий автомобіль «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 (далі - Автомобіль) та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.п. 5.2, 5.4 Договору автомобіль передається Орендареві у користування у строк до 31.03.2022 року.

Сторони також погодили порядок здійснення розрахунку, порядок передачі автомобіля в оренду, порядок дострокового розірвання договору, тощо.

Автомобіль був переданий орендодавцем ТОВ «Віп Кар Сервіс» орендарю ОСОБА_1 за Актом прийому передачі від 01.04.2021 року, у якому зазначено, що автомобіль передається у справному (задовільному) стані, без пошкоджень та у повній комплектації.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Зі змісту постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 року по справі № 761/11002/23, 22 березня 2022 року о 20 год. 30 хв. на перетині вул. Дегтярівської та проспекту Перемоги в м. Києві відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді бетонних блоків внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2023 року по справі № 761/11002/23 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Як визначено частиною 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Звіту № 9344 від 07.12.2022 року про оцінку вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Віп Кар Сервіс», матеріальний збиток, завданий власникові «Hundai Accent», д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження на дату оцінки складає 193735,74 грн. грн.

Згідно частини 1, пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На звернення представником позивача до третьої особи в особі ПАТ «СК «Брокбізнес», листом № 920-11 від 12.09.2023 року, було повідомлено, що ОСОБА_1 не було надано ніякої інформації щодо вищесказаного ДТП, а тому у зв`язку з відсутністю будь-яких даних відносно страхового випадку було відмовлено.

При вирішенні спору суд також враховує наступні обставини.

За нормою частини 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно пункту 4.3 договору оренди, в разу втрати або пошкодження транспортного засобу, орендар зобов`язується відшкодовувати такі збитки Орендарю в повному обсязі.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно положень частин 3, 4 ст. 1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно пунктів 1, 3 частини 2 ст. 11 ЦПК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач, у свою чергу, не надав інший розрахунок - звіт про оцінку вартості матеріального збитку, також іншими належними та допустимими доказами не спростовує оцінку матеріального збитку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В матеріалах справи містяться докази на підтвердження витрат заявника на правову допомогу адвоката, що підтверджується копією Договору про надання правової допомоги № 18-Д від 09.05.2023 року, копія Додаткової угоди № 1 від 03.08.2023 року, копія акту прийому-передачі наданих послуг від 04.08.2023 року, копія банківської виписки.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 215, 220, 509, 526, 759, 799, 1187 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Віп Кар Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «Віп Кар Сервіс» () суму заподіяних матеріальних збитків у розмірі 193735,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «Віп Кар Сервіс» () судовий збір у розмірі 2906,04 грн. та витрати на правничу допомогу - 5000,00 грн.;

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

12 жовтня 2023 року