З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Номер провадження 2/229/1456/2023
Справа № 219/7454/21
03 жовтня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Терещенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання природного газу, інфляційних витрат, 3 % річних, -
позивач ПАТ «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за період з 01.03.2015 року по 21.05.2021 року за надані послуги з постачання природного газу суму основного боргу в розмірі 10 788,66 грн., суму боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 21.05.2021 року в розмірі 361,33 грн., інфляційні витрати за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в розмірі 2 107,08 грн. , 3% річних за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в сумі 888,22 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку № НОМЕР_1 , а розрахунки за надані послуги здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Артемівським управлінням по газопостачанню та газифікації забезпечується постачання природного газу відповідачу відповідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496. Відповідачем здійснювалось фактичне споживання природного газу, згідно особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість станом на 21.05.2021 року складає 10 788,66 грн. за період з 01.03.2015 по 20.05.2021 року, а також сума заборгованості, яка утворилася внаслідок несплати за надані послуги з розподілу природного газу, що складає 361,33 грн. У порушення вимог закону відповідач не вживає заходів щодо погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду. Також у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, окрім суми основного боргу, позивач просить стягнути інфляційні витрати за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в сумі 2 107,08 грн., а також 3% річних за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в сумі 888,22 грн.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2021 відкрито провадження по справі, вирішено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відомості щодо вручення судової повістки про виклик до суду не надходили, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації є постачальником послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить обліковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 (а.с.3-4).
Відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ за вказаною адресою обліковується заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ за період з 01.03.2015 року по 20.05.2021 року в розмірі 10 788,66 грн. (а.с.3-4).
Крім того, існує заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 361,33 грн. за період з 01.01.2020 по 20.05.2021 (а.с.4-5).
На вказану заборгованість позивачем нараховано інфляційні витрати за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в сумі 2 107,08 грн., а також 3% річних за період з 11.01.2016 року по 10.05.2021 року в сумі 888,22 грн. (а.с.6).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації надавало послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Саме на позивачеві лежить обов`язок довести, що йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
У позові позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу в квартирі АДРЕСА_2 на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідача, інших доказів того, що саме ОСОБА_1 була споживачем наданих послуг, не надано.
Згідно довідки Відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради від 05.08.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з червня 2021 року (а.с.14).
Згідно відповіді на запит суду від 03.10.2023 року № 253352 ОСОБА_1 є власником об`єкту 1 за адресою: АДРЕСА_3 , та об`єкту 2 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.61).
Отже, будь-яких доказів щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 або її реєстрації в зазначеній квартирі в період до червня 2021 року позивачем не надано.
Відкритий на ім`я відповідача особовий рахунок не може свідчити, що саме вона в період часу з 01.03.2015 року по 20.05.2021 року була споживачем наданих послуг з газопостачання, тому суд вважає, що позивачем пред`явлений позов до неналежного відповідача.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх пред`явлення до неналежного відповідача.
Враховуючи, що в позові належить відмовити, судові витрати позивача у вигляді судового збору залишаються за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,
в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання природного газу, інфляційних витрат, 3 % річних - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя - О.М.Лапченко