П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Київ

Справа №754/5735/13-ц

Провадження № 22-ц/824/7738/2023

Резолютивна частина ухвали оголошена 11 жовтня 2023 року

Повний текст ухвали складено 12 жовтня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

учасники справи: позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевченко Тетяною Вікторівною, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевченко Тетяною Вікторівно про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору кредитної лінії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_3 - адвокат Шевченко ТВ. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра» третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору кредитної лінії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевченко Т.В. про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору кредитної лінії.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема зазначає, що судом проігноровано усі доводи, які викладені у заявах ОСОБА_2 .

Судом неправильно викладено суть поданої заяви, викладені не всі обставини, зміст заяви та доповнення до заяви, виконане на усунення недоліків, містили інший зміст та інші обставини, які судом не враховано, а тому суд першої інстанції дійшов не вірних висновків, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Шевченко Т.В. підтримала доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 червня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №216/МК/06/2007/840, згідно якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 143.000 доларів США терміном на 84 місяці з 27 червня 2007 року по 20 червня 2014 року зі сплатою 14,4 відсотків річних.

Відповідно до п.п.1.3,1.4 Договору, видача кредиту здійснюється окремими траншами та сума кожного траншу, терміни користування траншем, а також інші умови, що можуть виникнути протягом дії кредитного договору, обумовлюються окремими додатковими угодами до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки до кредитного договору, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору.

27 червня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, згідно якої ОСОБА_1 отримала транш в розмірі 143.000 доларів США терміном з 27 червня 2007 року по 20 червня 2014 року зі сплатою 14,4% річних по терміновому кредиту і 14,4% річних по простроченому кредиту. Повернення траншу та сплата відсотків здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту, що встановлений у додатковій угоді №1.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, позивач вимушений звернутись до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором №216/МК/06/2007/840 від 27,06.2007 року в розмірі 125211,23 доларів США (еквівалент у гривнях станом на 27.02.2013р. становить 1000813,34 грн.).

Ухвалою суду від 29 квітня 2014 року приєднано до сумісного розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання договору кредитної лінії, в якому позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить розірвати договір кредитної лінії №216/МК/06/2007/840, укладений 27 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». В своїй зустрічній позовній заяві позивач посилається на те, що у зв`язку з фінансово-економічною кризою позивач опинилась у скрутному матеріальному становищі, а девальвація гривні, взагалі, зробила неможливим для позивача виконання зобов`язань за кредитним договором. Внаслідок істотної зміни обставин пов`язаної з настанням фінансово-економічної кризи, кредитний договір має бути розірваний, крім того, виконання договорів істотно порушить співвідношення майнових інтересів сторін у бік банку.

Ухвалою суду від 11 вересня 2014 року приєднано до сумісного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору поруки.

Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання недійсним Договору поруки - залишена без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засіданні представника позивача та позивача за зустрічним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» суму заборгованості за договором кредитної лінії від 27 червня 2007 року у розмірі 113 708 доларів 50 центів США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року задоволено частково касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення пені за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

23 травня 2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійснимй,умов кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 просить визнати недійсними п.п.8.1, 8.2 договору кредитної лінії № 216/МК/06/2007/840, посилаючись на те, що викладені у вказаних пунктах умови договору щодо пені та штрафу суперечать чинному законодавству.

07 липня 2021 року задоволено заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» Скринник Н.В. про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення пені та закриття провадження в частині вказаних вимог.

Провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення пені - закрито.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд гарантування інвестицій», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсними умов кредитного договору - задоволено.

Визнати недійсними п.п.8.1, 8.2 договору кредитної лінії №216/МК/06/2007/840, що укладений 27.06.2007 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра».

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Фонд гарантування інвестицій», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору поруки - відмовлено.

У листопааді 2022 року ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Шевченко Т.В., звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.04.2016 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору кредитної лінії. Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_2 вважає рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року незаконним, таким, що суперечить обставинам, яке містить неправдиву і не підтверджену інформацію, яка не ґрунтувалась на первинній бухгалтерській документації, а відтак є недостовірною, а тому просить переглянути вказане судове рішення за нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовувала тим, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року є незаконним, таким, що суперечить обставинам, яке містить неправдиву і не підтверджену інформацію, яка не ґрунтувалась на первинній бухгалтерській документації, а відтак є недостовірною, а тому просить переглянути вказане судове рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко Т.М. залишено без руху.

01 грудня 2022 року, на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Т.В. подала доповнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій зазначає, що окрім зазначеного у заяві, поданої 02 листопада 2022 року, що Деснянським районним судом м. Києва 27 квітня 2016 року ухвалено (вочевидь незаконне) рішення, яким на підставі підроблених документів, на думку заявниці, поданих невідомими особами, що діяли без повноважень, безпідставно стягнуто сфальсифікований борг, на підставі сфальсифікованих документів) з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» (який здійснював ризикову діяльність та мав неадекватне внутрішнє управління, банківську ліцензію якого, як виявилося тепер, було відкликано, а сам Банк визнано проблемним та неплатоспроможним, розпочато процедуру ліквідації, про що у суді станом на час ухвалення рішення не було відомо. Крім того, представники позивача діяли без повноважень, оформлених належним чином та безпідставно залучали, а суд приймав документи, що не були затверджені Уповноваженою особою ФГВФО), і в доповненнях до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказує про те, що ОСОБА_1 стверджує, що вона станом на 2013 рік (як безпідставно встановив суд у даній справі) насправді не мала заборгованості, оскільки здійснювала оплату збільшеними платежами наперед. При цьому Банк вчинив бездіяльність та не зарахував суми збільшених платежів ні в тіло кредиту ні у відсотки.

Крім того, як стверджує у своєму позові ОСОБА_1 , Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті валюті», який набув чинності 23.04.2021 року врегульовано відносини по валютних кредитах шляхом внесення змін до розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України споживче кредитування» (про що ОСОБА_2 не знала і не могла знати).

Вказаний Закон поширюється на правовідносини, які існували між сторонами на день ухвалення рішення суду в 2016 році, оскільки цим Законом врегульовано порядок реструктуризації заборгованості і по тим договорам, які укладено у тому числі в 2006 році.

Крім того, ні у АТ «КБ «Надра» н у ФГВФО, ні у ТОВ «ФК «ФГІ» не має у наявності оригіналів первинної бухгалтерської документації, яка б підтверджувала стягнутий судом борг, який начебто утворився в 2013 році.

Отже, окрім нововиявлених обставин, про які зазначено у заяві від 02 листопада 2022 року, нововиявленою обставиною представник ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Т.В. вважає відсутність оригіналів первинної бухгалтерської документації. у тому числі виписок по рахунку як у ВГФВО та і ТОВ «ФК «ФГІ».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевченко Т.В. про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра», третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору кредитної лінії.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які заявник посилається, були предметом дослідження в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, а також, що викладені адвокатом Шевченко Т. В. яка діє в інтересах ОСОБА_2 , у заяві обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, як вбачається з матеріалів справи, заявниця була обізнана про вищевказане рішення від 28 квітня 2016 року, оскільки заявниця зверталася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фонд гарантування інвестицій» яке свідчить про те, що ОСОБА_2 було відомо про ухвалене рішення від 28 квітня 2016 року. При цьому неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй не було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору;існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та етапи відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановления нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими Лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Про ухвалення у справі рішення, заявниця була обізнана про вищевказане рішення від 28 квітня 2016 року, та про обставини, що були у ньому встановлені, оскільки заявниця зверталася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фонд гарантування інвестицій» яке свідчить про те, що ОСОБА_2 було відомо про ухвалене рішення від 28 квітня 2016 року.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року в частині стягнення боргу підтверджується, зокрема ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримішльних справ від 06 вересня 2017 року де рішення суду першої та апеляційної інстнції в частині стягнення боргу залишено без змін.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй не було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятгі доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону, оскільки, доводи про те, що ОСОБА_2 стало відомо про ухвалене рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року лише 23 жовтня 2022 року та інші відомості, пов`язані з процедурою ліквідації Банку, а також відсутність оригіналів первинної бухгалтерської документації, у тому числі виписок по рахунку як у ВГФВО та і ТОВ «ФК «ФГІ» не є нововиявленими обставинами та підставою для перегляду рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268, 3676,368,375,379, 381-383 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевченко Тетяною Вікторівною - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна