ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18510/21

Провадження № 22-ц/4820/48/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , що діє у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року (суддя Стефанишин С.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

в с т а н о в и в

У серпні 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначалось, що між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1232008/2л від 24.03.2008, згідно якого останньому надано грошові кошти в сумі 21000,00 доларів США строком до 23 березня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,3% відсотків річних.

Забезпеченням по кредиту виступило нерухоме майно - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно, 24.03.2008 укладено договір іпотеки між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. та зареєстрований в реєстрі за №659, відповідно до якого передано в іпотеку вказану вище квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2014 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 16852,98 доларів США та 1831,59 грн пені, 1365,37 грн судових витрат. Дане рішення набрало законної сили 25.06.2014 та ОСОБА_1 не виконується.

Посилалось на те, що при виконанні виконавчого листа за вказаним вище рішенням суду стало відомо про реєстрацію в спірній квартирі чотирьох осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, як вказує позивач, будь-якої згоди на реєстрацію та користування даним житловим приміщенням зазначеними особами ОСОБА_1 банк не надавав.

15.02.2021 банком було направлено вимоги про добровільне виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та запропоновано в добровільному порядку звільнити на протязі тридцяти днів житлове приміщення та знятись з реєстрації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Сорокатюк Н.А. та зареєстрованим за №659, а саме на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором №1232008/2л від 24.03.2008 в загальній сумі 16852,98 доларів США та 1831,59 грн. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , шляхом їх продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, визначеною в межах виконавчого провадження. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 рівними частинами на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 9982,09 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про виселення, просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вважає рішення суду в оскаржуваній частині незаконним і таким, що порушує права та інтереси банку. Вказує, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , проте там не проживає, а ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є власниками, співвласниками та особами, які мають право на користування даним майном. Посилається на те, що банк відповідно до п. 3.4.3 договору іпотеки письмової згоди на їх користування майном не надавав, а своє місце проживання вони зареєстрували після передачі квартири в іпотеку банку, що є елементом недобросовісної поведінки відповідачів. Крім того, як зазначає скаржник, жодних документів, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в розумінні СК України, сторонами до суду надано не було.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що суд безпідставно не врахував обставини пропуску позивачем строку позовної давності, про що було заявлено відповідачем в суді першої інстанції. Зазначає, що банк, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості у січні 2014 року, незалежно від способу такого стягнення змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, строк виконання кредитного договору та повернення кредиту в повному обсязі фактично настав, а отже банк перервав строк позовної давності, і його перебіг розпочався знову. А тому, на думку скаржника, при зверненні до суду з позовом у серпні 2021 року щодо тієї ж суми кредитної заборгованості, але шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, банк пропустив строк позовної давності, який сплив 24.01.2017. Проте, вказані обставини не були враховані судом при розгляді даної справи. Крім того, посилається, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не були враховані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 10.10.2019 справа №357/9126/17-ц та від 30.08.2020 справа №557/17/18.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2022 року зупинено провадження у справі до залучення до участі в справі правонаступників ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 вересня 2023 року залучено до участі в справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань з повернення кредитних коштів у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів, суд мотивував рішення тим, що в іпотеку була передана квартира, яка придбана не за рахунок кредитних коштів, а позивач не запропонував інше приміщення, яке відповідало б вимогам «житлового» в розумінні ЖК України. ,

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки вони не відповідають вимогам закону і обставинам справи.

Встановлено, що між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1232008/2л від 24.03.2008, згідно якого ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 21000,00 (двадцять одну тисячу) дол. США 00 центів, строком до 23 березня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмір 13,3 % річних.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору забезпеченням по кредиту виступило нерухоме майно - однокімнатна квартира АДРЕСА_4 загальною площею 25,6 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., кухнею 12,6 кв.м. та коридором 4,5 кв.м. (кухня та коридор знаходяться в загальному користуванні) по АДРЕСА_5 .

24.03.2008 між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. за №659, відповідно до якого передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2014 у справі №686/1442/14ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 16852,98 доларів США та 1831,59 грн пені та 1365,37 грн судових витрат. Дане рішення набрало законної сили 25.06.2014 та ОСОБА_1 не виконувалось.

Згідно з довідкою про реєстрацію №3868/03-10 від 21 грудня 2020 року, в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано чотири особи, а саме ОСОБА_1 з 21.10.2005, ОСОБА_2 з 10.10.2008, та малолітні діти ОСОБА_3 з 10.10.2018 та ОСОБА_4 з 03.12.2019.

15.02.2021 банком було направлено вимоги про добровільне виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає у реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає у тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або у частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону.

Звернення банку з позовом з вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

З урахуванням викладених вище норм матеріального права, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги банку, оскільки доказів виконання рішення суду про стягнення заборгованості, ухваленого у справі №686/1442/14ц відповідач не надав та матеріали справи не містять.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в суді першої інстанції подавав заяву про застосування судом строку позовної давності до спірних правовідносин (а.с. 83-90).

Право на звернення до суду за захистом, закріплене статтею 4 ЦПК України, кореспондується зі статтею 256 ЦК України, яка встановлює для особи часові межі для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та називає їх позовною давністю.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Матеріалами справи встановлено, що у 2014 році ПАТ ТБ «Укргазбанк» скористалося своїм правом на дострокове погашення кредитної заборгованості та змінило строк виконання основного зобов`язання, звернувшись до суду з позовом до позичальника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатом розгляду якого рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2014 стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 16852,98 доларів США та 1831,59 грн пені та 1365,37 грн судових витрат.

Оскільки зазначене рішення суду виконано не було, банк лише у серпні 2021 року звернувся до суду із цим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на належну ОСОБА_1 квартиру, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від №1232008/2л від 24.03.2008.

За таких обставин, оскільки з позовом про стягнення заборгованості кредитор звернувся у 2014 році, то строк на звернення банку до суду з цим позовом сплив у 2017 році.

З урахуванням того, що банк пред`явив позов про звернення стягнення на предмет іпотеки у серпні 2021 року, тобто з пропуском установленої законом трирічної позовної давності, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску банком позовної давності.

Натомість, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, не надавши належної оцінки заяві відповідача про застосування строків позовної давності. І з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного вище, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, відсутні й підстави для задоволення позовних вимог про виселення. А тому, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає зміні щодо мотивів відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 10271 грн 80 коп, сплачений ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та вирішення питання про розподіл судового збору скасувати та ухвалити в цих частинах нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк».

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виселення з житлового приміщення змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 10271 грн 80 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай