Справа № 523/568/22
Провадження №2/523/631/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу №523/568/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання», Акціонерного товариства «Одесагаз», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

14.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання», третя особа яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу за рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання».

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником 69/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 13 березня 2013 року, укладеного з ОСОБА_4 . Квартира складається з дев`яти житлових кімнат, житловою площею 168 кв.м. та загальною площею 22,5 кв.м. ОСОБА_1 має особисті рахунки по сплаті УБПТ, ТОВ «Інфокс», вивіз ТПВ за №4652, а послуги по постачанню газу нараховуються тільки на нього, не враховуючи факт того, що є частки квартири власника ОСОБА_2 . При встановленні загально обліку газу (на обох) позивач ОСОБА_1 не надав своєї згоди на встановлення загального обліку газа за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає позивач. ОСОБА_1 проводить щомісячно оплату за газопостачання, за встановленими тарифами, інші мешканці оплату не проводять. Станом на 01.09.2021 року вказано борг 12346,26 грн. 28.10.2021 року ОСОБА_1 направив лист ТОВ «Одесагаз-Постачання», в якому просив на підставі ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановити індивідуальний газовий лічильник, для обліку газу, який саме буде використовуватися тільки ним, та відкрити рахунок (на площу його власності квартири АДРЕСА_1 . Відповіді до цього часу так і не отримав. Відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники позивачу суперечить вимогам законодавства, порушує права позивача.

11.10.2022 року ОСОБА_1 уточнив предмет позову, просив залучити в якості співвідповідача по справі Акціонерне товариство «Одесагаз», та зобов`язати саме його встановити власнику 68/1000 частки кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу, за рахунок Акціонерного товариства «Одесагаз».

27.01.2023 року до суду надійшли пояснення Акціонерного товариства «Одесагаз» на позовну заяву, згідно яких відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, з наступних підстав: 1) співвласниками кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2021 року у справі №212/5836/17, відповідач вважає що для встановлення лічильника газу в спірній квартирі треба отримати на це згоду усіх співвласників квартири. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Власники квартири повинні вибрати одного з співвласників, який звернеться з заявою про приєднання до Оператора ГРМ для укладення договору розподілу газа та надати письмову згоду на встановлення лічильника газу в їх квартирі. Лічильник можна встановити лише один, на одну адресу. Таку згоду власники квартири ОСОБА_1 не надавали. 2) індивідуальний лічильник газу може бути встановлений тільки суб`єкту ринку природного газу. Позивач не надав доказів існування договірних відносин із позивачем. Із заявою про укладення договору та встановлення індивідуального лічильника газу з АТ «Одесагаз» не звертався.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання», третя особа які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу залишено без руху.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, із викликом сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу, в якості співвідповідача - Акціонерне товариство «Одесагаз».

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2023 року витребувано з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради інформацію Витяг про державну реєстрацію нерухомого майна, а саме: за ким зареєстровано нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 травня 2023 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз -Постачання», Акціонерного товариства «Одесагаз», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 .

Протягом розгляду справи, судові засідання по справі відкладались: у зв`язку із залученням по справі нового співвідповідача, за клопотанням позивача та уточненням предмета позову; у зв`язку із залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; у зв`язку із відсутність доказів належного повідомлення сторін по справі; у зв`язку із повітряною тривогою та відсутністю в суді світла; у зв`язку із подачею сторонами клопотань про відкладення розгляду справи.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дергачева А.В., з`явившись до судового засідання, підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. У подальшому, подала до суду заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, та розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ -ПОСТАЧАННЯ» не забезпечив явку свого представника у судове засідання, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на його офіційну електрону адресу. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність останній не подавав.

Представник відповідача ТОВ «Одесагаз» Карась М.М. з`явившись до судового засідання, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. На судове засідання 20.09.2023 року не з`явився, заявою просив відкласти розгляд справи, у зв`язку із його хворобою, доказів якої до клопотання не залучив.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, рекомендовані повідомлення повернулись до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17).

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18.

Суд зазначає, що представник відповідача ТОВ «Одесагаз» Карась М.М. не залучив до клопотання про відкладення розгляду справи доказів своєї хвороби, тобто поважності неявки, справа перебуває у провадженні суду першої інстанції вже досить довгий строк, на попередні судові засідання представник ТОВ «Одесагаз» з`являвся, надавав пояснення як усно, так і письмово, а тому відсутні обставини неможливості вирішення спору у даному судовому засіданні.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником 69/1000 часток квартири АДРЕСА_1 . Це підтверджується копією договору дарування від 13.03.2013 року та копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1179912 від 13.03.2013. Попереднім власником квартири була ОСОБА_4 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.04.2023 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 (147/1000 часток); ОСОБА_1 (69/1000 часток); ОСОБА_2 (92/1000 часток).

Згідно листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 10.12.2018р. №499140.36, за наслідком поточної інвентаризації від 20.11.2018р. уточнені лінійні розміри, кількість житлових кімнат кв. АДРЕСА_1 . Квартира складається з дев`яти житлових кімнат, житловою площею 168 кв.м., загальною площею 222,5 кв.м.

Згідно листа АТ «Одесагаз» від 25.01.2023 року, відповідно до інформації наявній в АТ «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_2 наявні договірні відносини з наступними споживачами:

-ОСОБА_6 (договір розподілу природного газу №10106221, АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 (договір розподілу природного газу №10106221, АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 (договір розподілу природного газу № 10134405, АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 (договір розподілу природного газу №10172669, АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 (договір розподілу природного газу № 10189286, АДРЕСА_2 ).

Матеріали справи містять заяву від 28.10.2021 року, згідно якої ОСОБА_10 звертається до товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ -ПОСТАЧАННЯ» і просить встановити йому газовий лічильник для обліку газу, який буде використовуватись лише ним, та відкрити рахунок на площу його власності кв. АДРЕСА_1 . Направлення даної заяви на адресу відповідача підтверджує квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 28.10.2021.

Під-час розгляду справи у суді:

- 31.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Газопостачальної компанії «Нафтогаз» України із заявою про укладення з ним договору та встановлення лічильника за адресою: АДРЕСА_2 . Направлення заяви на адресу відправника підтверджує квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 31.01.2023 року:

- 31.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Одесагаз» із заявою про встановлення лічильника за адресою: АДРЕСА_2 . Направлення заяви на адресу відправників підтверджує квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 31.01.2023 року.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово - комунальну послугу, до числа яких відносить і газопостачання згідно зі ст.13 цього закону.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про ринок природного газу» газорозподільна система це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; газотранспортна система-технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу. Даним законом визначено, що приєднання це сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуг транспортування чи розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газотранспортної або газорозподільної системи. Споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Також у частині першій Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Статтею 39 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. (ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до постанови НКРЕКП № 841 від 29 червня 2017 р. Акціонерне Товариство «Одесагаз» отримало Ліцензію на розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи і Ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Одеси та Одеської області. Таким чином, АТ «Одесагаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території.

Частиною 2 ст. 2 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, саме на суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, покладений обов`язок оснастити квартиру як споживача природного газу - фізичну особу (населення), індивідуальним газовим лічильником в строк, визначений ч. 2 ст. б вказаного закону-до 01 січня 2021 р. Законом «Про внесення змін до Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу № 3533-Х/І щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу № 1338-ІХ» перенесено крайній термін встановлення індивідуальних лічильників на 1 січня 2023 року.

Відповідно до п. 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496, в редакції на час подачі позову, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

П. 5 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. визначено, що об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування; побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Пунктами 2, 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р., за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.

У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Тобто, за змістом указаних положень слідує, якщо декілька частин квартири мають одну поштову адресу та належать декільком власникам на правах власності чи користування, надання послуг з газопостачання має здійснюватися на підставі одного договору про надання послуг з газопостачання, укладеного між газопостачальним підприємством та одним із співвласників, за згодою інших співвласників.

Таким чином при визначенні порядку укладання договорів про надання послуг з газопостачання із співвласниками житлового об`єкта необхідно визначити, чи є самостійними об`єктами нерухомості частини квартири, що належать кожному із співвласників, тобто відокремленими об`єктами споживачів.

Матеріали справи не містять доказів тому, що 69/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , що належні ОСОБА_1 , є окремим об`єктом нерухомості.

Відповідно до п.1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, в редакції на час подачі позову визначено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу, в редакції на час подачі позову, встановлено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494, в редакції на час ухвалення судом судового рішення, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем.

Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем щодо укладання за однією поштовою адресою одного договору розподілу природного газу, за умови письмової згоди співвласників узгоджується з положеннями пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року за № 2496.

Відповідно до змісту положень пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема, наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

За правилами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Разом із цим, ч. ч. 3 та 4 ст. 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласнику у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що до подачі до суду позову, позивач ОСОБА_1 не звертався до НАК «Нафтогаз» України, Акціонерного товариства «Одесагаз», з приводу укладення договору розподілу природного газу. Більш того, виходячи зі змісту рахунку-повідомлення №4652 від 03.09.2021 року, станом на 01.09.2021 року, до теперішнього часу він навіть не переоформив на своє ім`я особистий рахунок, після набуття права власності від ОСОБА_4 . Із цього же рахунку повідомлення вбачається, що за особистими рахунками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 обліковується встановлення лічильника. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 оплати за газ.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту звернення до інших співвласників квартири АДРЕСА_1 , для отримання їх згоди на укладання позивачем договору розподілу природного газу та постачання природного газу, а також факту відмови в наданні такої згоди чи відсутності відповіді на таке звернення, або знову ж таки надання ними такої згоди.

Також суд дійшов висновків про те, що можливість укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам кожним із співвласників виникає за умови виділення часток із спільної сумісної власності в натурі із забезпеченням частки кожного із співвласників окремим обліком спожитого природного газу, тобто забезпечення технічної можливості окремого споживання природного газу співвласниками в територіальних межах виділених в натурі часток квартири (створення територіально відокремленої газифікованої споруди), тобто, ОСОБА_1 , відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, має право самостійно укласти відповідний договір після виділення йому в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (його поділу), як наслідок припинення спільної часткової власності та присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників.

Одночасно суд зауважує, що саме такий порядок укладення договору розподілу природного газу, обумовлений режимом спільної власності, набутої позивачем. Доводи ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мають газові лічильники, які у них стоять від старих власників квартири, не впливають на оцінку судом спірних правовідносин, оскільки по-перше ці обставини ним не доведені, а по-друге суд зобов`язаний керуватись законодавством України чинним на дату порушення прав позивача, зокрема звернення його до суду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що встановлення індивідуального лічильника наразі можливо лише за однією поштовою адресою - квартира АДРЕСА_1 , за згодою всіх співвласників. У випадку відмови інших співвласників у наданні згоди на укладення договору, ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновків що позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (Заява N 4909/04) від10 лютого 2010 року зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, пункт 29).

V. Судові витрати.

При подачі позову, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір, виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , то з нього на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз - Постачання», Акціонерного товариства «Одесагаз», треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання встановити індивідуальний газовий лічильник обліку природного газу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 29.09.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко