провадження №: 2/752/1303/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року, позивач ДП «КиївГазЕнерджі» в особі представника Зоріної О.М., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання в розмірі 66187,00 грн., та стягнення судових витрат у розмірі 2270,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем природного газу, постачання якого з 01.07.2015 здійснює ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії АЕ №299069 від 26.06.2015, пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26.06.2015 в газеті «Сегодня» № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, у останнього виникла заборгованість, сума основного боргу становить 49916,67 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «КиївГазЕнерджи» заборгованість з врахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені у розмірі 66187,00 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2021 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ДП «КиївГазЕнерджи» здійснює постачання природного газу з 01.07.2015 року на підставі ліцензії АЕ № 299069 від 26.06.2015.

Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26.06.2015 в газеті «Сегодня» № 116.

Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно.

Після 30.06.2015 отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного Договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 він є таким, що з 01.07.2015 уклав Договір про надання послуг з газопостачання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2500 затверджено «Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам».

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ та/або фактичне споживання природного газу споживачем.

Відповідач приєднався до умов Договору шляхом фактичного споживання природного газу та сплатою відповідачем рахунків позивача ДП «КиївГазЕнерджи» за спожитий природний газ.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання скласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до п. 2.1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється Регулятором. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно п. 4.4. Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Згідно п. 4.6. Договору та п. 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

07.06.2019 в «Газеті по-українськи» за №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 Договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим Постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як зазначено позивачем, відповідачами були здійснені і здійснюються оплати за спожитий природний газ в сумі значно меншої, ніж вартість спожитого газу, що підтверджується розрахунком, наявним в матеріалах справи.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Разом з цим, позивачем зазначено, що жодних дій у відповідності до умов договору і діючого законодавства України, щодо врегулювання питання погашення боргу з боку відповідача вчинено не було. У звязку з чим з боку позивача були вичнені дії по відключенню газопостачання абоненту. Газопостачання було відключено 04.06.2019, що підтверджує акт на відключення газу від 04.06.2019, підписаний ОСОБА_1 , складений Оператором ГРМ АТ «Київгаз».

Згідно п. 2.1 зазначеного договору відповідач зобовязався сплатити залишок боргу рівними частинами до 30.09.2020. Умови договору з боку відповідача не виконані жодної оплати в погашення боргу проведено не було. Крім того, відповідачем не проводились щомісячні оплати послуг постачання за спожитий природний газ в повному обсязі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.

Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити послуги за споживання газу урегульовано договірним зобов`язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до положення статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість, яку просить стягнути позивач утворилась за період з серпня 2015 по грудень 2021 у розмірі 49916,67 грн., 3% рінчих у розмірі 4697,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 11573,04 грн., а всього заборгованість у сумі 66187,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок) на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» (код ЄДПОУ: 39835779, місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 4-Б) заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 49916 (сорок дев?ять тисяч дев?ятсот шістнадцять) грн. 67 коп - основного боргу, 4697 (чотири тисячі шістсот дев?яносто сім) грн 04 коп - 3% річних, 11573 (одинадцять тисяч п?ятсот сімдесят три) грн 04 коп - інфляційних втрат, а всього 66187 (шістдесят шість тисяч сто вісімдесят сім) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок) на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» (код ЄДПОУ: 39835779, місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 4-Б) судовий збір в розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур