ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/576/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 20.06.1980 року на ім`я ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що у 2002 році заявник змінив прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », на підставі чого було здійснено помітку на першій сторінці (титутольному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 20.06.1980 року.

30 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в. Києві з заявою про призначення пенсії за віком, однак отримав відмову з посиланням на ведення трудової книжки з порушенням Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року.

Оскільки встановлення належності йому трудової книжки необхідно для оформлення пенсії, та в будь - який інший спосіб встановити даний факт неможливо, заявник звернулася до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Дарницького районного суд м. Києва від 03 серпня 2023 року було відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив суд її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи були повідомлені належним чином, однак представником заінтересованої особи надано заяву про розгляд справи за відсутності їх відсутності та пояснення на заяву про встановлення факту.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2002 році заявник змінив прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », на підставі чого було здійснено помітку на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 20.06.1980 року.

30 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в. Києві з заявою про призначення пенсії за віком, однак отримав відмову з посиланням на ведення трудової книжки з порушенням Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, оскільки у трудовій книжці було допущено помилку при внесенні змін у написанні прізвища ОСОБА_1 , в зв`язку зі зміною паспорту, старе прізвище « ОСОБА_1 », замість закреслення та запису нових даних, було зафарбовано коректором.

За приписами ст. ст.76 - 81 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А п. 12 даної постанови, визначено, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку зі зміною прізвища та отримання нового паспорту до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 заповненої 20.06.1980 року, за останнім місце роботи на підставі п. 2.13 інструкції №58, було внесено запис про нове прізвище « ОСОБА_1 », факт належності даній особі трудової книжки підтверджено вчиненими записами у ній за різний проміжок часу (а.с.16-19).

З огляду на наведене, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до висновку що вимоги заяви обґрунтовані та знайшли своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 10, 76-81, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 20.06.1980 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тесту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2023 року.

Суддя :