Справа № 573/1441/23
Номер провадження 2/573/292/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

02.08.2023 ОСОБА_1 здала на пошту позов до ОСОБА_2 , в якому вказує, що з 23.10.2017 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача на її користь 13000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 16.08.2023 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

07.09.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тарасенко Д.Ю., в якому вона заявила про визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим позов просить задовольнити. Витрати на правову допомогу просить зменшити до 3000 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Тимофєєнко О.А. не з`явилися, останній подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позов просить задовольнити (а. с. 31-32).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Тарасенко Д.Ю. у судове засідання також не з`явилися. Останній подав клопотання про розгляд справи без їх участі (а. с. 34).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.10.2017 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14-15).

На даний час сторони однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 536 грн. 80 коп. сплаченого судового збору, а також повернути останній з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З огляду на викладене, стороною позивача доведено, що витрати на правничу допомогу становлять 13000 грн. (а. с. 20-21).

Позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю.

Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу лише на підставі відповідного клопотання сторони.

07.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в ставиться питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн. (а. с. 27-28), що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 13000 грн. є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому дійшов висновку, що реальні витрати позивача на правничу допомогу становлять 3000 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. понесених і документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Тимофєєнком О.А.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 жовтня 2017 року Білопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №89.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3536 грн. 80 коп. судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя