Справа № 464/3911/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3691/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах недієздатного ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , та зняття його з реєстрації у цій квартирі.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що на підставі ордеру №018374 від 17.11.1972 року у вказану вище квартиру вселився ОСОБА_6 з членами своєї сім`ї: дружиною ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_5 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано недієздатним і призначено її ( ОСОБА_1 ) його опікуном.

Відповідач ОСОБА_5 у квартирі зареєстрований, але з 2000 року в ній не проживає, його особистих речей у квартирі немає і, взагалі, квартирою він не цікавиться, а весь тягар утримання квартири та сплати комунальних послуг лежить на позивачу.

Зазначає, що перешкод у користуванні жилим приміщенням квартири відповідачу ніхто не чинив, однак, він обрав інше місце проживання і вже протягом 19 років не користується спірною квартирою, залишаючись бути зареєстрованим у ній.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 листопада 2020 року заяву відповідача ОСОБА_5 , подану його представником адвокатом Репецьким В.В., про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5 , просив його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовував тим, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що є порушенням норм процесуального права і обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Зазначає, що на момент звернення до суду із вказаним позовом квартира не була приватизованою та перебувала в комунальній власності, відтак, власником квартири була Львівська міська рада, тому позивач не мала права звертатись із вимогою про визнання інших членів сім`ї основного квартиронаймача такими, що втратили право користування квартирою.

Наголошує, що мав право брати участь в приватизації квартири, однак, позивачка позбавила його такого права, знявши з реєстрації у спірній квартирі на підставі оскаржуваного рішення та, в подальшому, приватизувавши квартиру на себе та його (відповідача) батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_5 помер (а.с.179).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 червня 2023 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 , як правонаступника відповідача ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,20 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м., яка згідно з ордером №018374 від 17.11.1972 року (а.с.5) була надана ОСОБА_6 на склад сім`ї з трьох осіб: він ОСОБА_6 (основний квартиронаймач), його дружина ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16)), їхній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.72).

На момент звернення до суду із вказаним позовом, спірна квартира не була приватизована і відносилася до державного житлового фонду (а.с.6).

Станом на 04.07.2019 року, у квартирі були зареєстровані: ОСОБА_6 (основний квартиронаймач), інвалід першої групи загального захворювання (а.с.13), та його син ОСОБА_5 (а.с.6).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01 квітня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано недієздатним і призначено його опікуном дружину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2008 року (а.с.4, 15).

Станом на 18.07.2019 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 була належна їй на праві спільної власності квартира АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно з актом від 04.07.2019 року, складеним комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду ЛКП «Житловик-С» (а.с.8), ОСОБА_1 дійсно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , без реєстрації та здійснювала за ним догляд.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

За приписами статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №2 від 12.04.1985 року (із змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (п.10), у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до актів, складених ЛКП «Житловик-С» 04.07.2019 року, 29.11.2018 року, та актів, складених ЛКП «Новий Львів» 18.08.2011 року, 29.09.2011 року, 11.11.2011 року (а.с.9-12, 155, 158, 160), відповідач ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований, але не проживає з 2000 року.

Факт непроживання у спірній квартирі не заперечувався й самим відповідачем в апеляційній скарзі та його правонаступником ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду.

Також встановлено, що перешкод у користуванні жилим приміщенням спірної квартири відповідачу не чинилось і жодних дій щодо приватизації квартири за життя батька відповідачем не вчинялось, що було підтверджено стороною відповідача у судовому засіданні апеляційного суду.

Окрім того, додатково, апеляційному суду було надано письмові заяви основного квартиронаймача ОСОБА_6 від 04.08.2011 року, 29.09.2011 року та 10.11.2011 року, адресовані директору ЛКП «Новий Львів» (а.с.154, 157, 159), в яких він просив виписати свого сина ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що він не проживає у нього більше 10 років.

Отже, за встановлених і наведених вище обставин справи, підстав для інших висновків по суті вирішення даного спору, ніж тих, що дійшов суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування спірною квартирою, немає, доводи апеляційної скарги про те, що із вказаним позовом могла звернутись лише Львівська міська рада, як власник неприватизованого житлового фонду, є безпідставними, а твердження апелянта про допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права помилковими, оскільки всі судові повістки та повідомлення надсилались відповідачу на адресу зареєстрованого місця його проживання і інформації про інше місце проживання (перебування) відповідача у суду не було, до того ж, сам відповідач у заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі вказав лише ту адресу зареєстрованого місця свого проживання, що і позивач вказав у позовній заяві.

Таким чином, підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 22 грудня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич