РІШЕННЯ

іменем України

12 жовтня 2023 року м.Снігурівка

справа № 485/930/23

провадження №2-о/485/42/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи: заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства,

установив:

Короткий зміст та обґрунтування вимог

ОСОБА_1 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області з заявою в порядку окремого провадження, відповідно до якої просить встановити, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що її мати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1999 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась заявник. У свідоцтві про народження дитини запис про її батька зроблено відповідно до ст.135 СК України. Після позбавлення її матері батьківських прав, ОСОБА_3 був її опікуном. З самого народження він був її батьком, вони проживали разом. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я доньок, на неї та ОСОБА_4 . Після його смерті вона в усній формі звернулася до нотаріуса щодо спадщини, але отримала відмову, через те, що свідоцтвом про народження не підтверджено, що заявник є донькою спадкодавця. Отже, встановлення факту батьківства їй необхідно для прийняття спадщини після смерті батька.

Рух справи

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.08.2023 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Позиції учасників справи

Заявник у судовому засіданні підтримала заяву, просила суд її задовольнити з підстав наведених у заяві. Пояснила, що все її життя ОСОБА_3 є її батьком. Він водив її до садочку, школи, виховував її. В неї є ще сестра ОСОБА_4 , яка проживає в рф, до військової агресії вона з нею спілкувалась. ОСОБА_4 на спадщину не претендує, з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши фотознімки, вислухавши пояснення заявника та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини встановлені судом. Мотиви суду та нормативно-правове обґрунтування

Суд встановив, що згідно свідоцтва серія НОМЕР_1 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

З актового запису про народження №14 від 26.07.2001 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, ОСОБА_5 , внесено на підставі заяви матері 26.07.2001.

Рішенням виконавчого комітету Снігурівського району Миколаївської області Павлівської сільської ради №61 від 21 листопада 2005, призначено ОСОБА_3 опікуном малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.12/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 грудня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер /а.с.6/.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожній на все майно, у тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 /а.с.11/.

Спадкова справа заведена за заявою ТОВ "Авто просто".

З заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася.

ОСОБА_3 був зареєстрований та поживав за адресою АДРЕСА_1 по день свої смерті. Разом з ним проживали, донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить довідка №266, видана Павлівським старостинським округом /а.с.14/.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідкою заявниці. ОСОБА_1 все життя проживала разом з батьком ОСОБА_3 . Він водив її до садочку, школи, виховував її. Донька здійснювала його поховання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є кумою ОСОБА_3 .. Разом з ним була у лікарні де народилась ОСОБА_9 . Він назвав доньку в честь своєї баби ОСОБА_10 . Він водив її до садочку, школи, приймав активну участь у її шкільному житті.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2 та 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

З огляду на роз`яснення пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі в період народження ОСОБА_1 . Таким чином, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою, адже на момент реєстрації спільна заява батьків, заява батька або рішення суду були відсутні.

Аналізуючи надані на підтвердження вимог документи та показання допитаних свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду про встановлення факту батьківства є підставою для внесення відповідних відомостей до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва про народження дитини з урахуванням зазначених змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128, 130 СК України, та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.10.2023.

Суддя О.П.Бодрова