ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 383/919/22

провадження № 22-ц/4809/1109/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вишні Ганни Вікторівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року у складі судді Адаменко І. М. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_3 та з урахуванням заяви про уточнення та зменшення позовних вимог просила:

-розірвати договір оренди земельної ділянки площею 7,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рощахівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, від 04 вересня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований відділом Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 10 березня 2011 року за № 00198;

-стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по договору оренди землі в сумі 80 554 грн 76 коп, пеню в сумі 293 220 грн 27 коп та сплачений судовий збір в сумі 1 984 грн 80 коп.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,08 га, яка розташована на території Рощахівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер 0:02:000:0116,

Між сторонами було укладено договір оренди землі від 04.09.2009, строком на 10 років.

10 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем була підписана Додаткова угода відповідно якої сторони дійшли згоди про продовження терміну дії договору на 49 років.

Також, у 2009 році в присутності свідків ОСОБА_1 було отримано 60 000 грн, як орендна плата за договором оренди землі від 04.09.2009, проте, з того часу позивачем жодних виплат не було отримано.

За таких обставин, позивач вважала, що відповідачем було істотно порушено умови договору оренди землі, а саме допущено систематичну несплату орендної плати в продовж 2009-2019, як наслідок, наявні підстави для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати та пені за кожен день прострочення оплати, що становить 0,3% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з договору оренди землі від 04 вересня 2009 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 10.03.2011 за № 00198, в сумі 59 699,96 грн та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 808,93 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що орендна плата впродовж 2009-2022 років позивачу сплачена не була, а також за весь час дії договору не враховувався індекс інфляцій.

Хоч позивач звертався в усній формі до відповідача щодо оплати орендної плати, проте питання так і залишилося не вирішеним, орендна плата не виплачена, як наслідок, наявні підстави для її стягнення.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати, суд першої інстанції посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період діє воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, вважав, що позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача щодо стягнення пені вже після 24.02.2022, а тому відсутні підстави для її стягнення.

Крім того, 16 березня 2023 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, якою фактично не підтримані вимоги про розірвання договору оренди землі, при цьому, позивачем не подано до суду заяви про відмову від частини позовних вимог, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про розірвання договору оренди землі.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Вишня Г. В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в сумі 86 779 грн 20 коп та ухвалити в цій частині нове про задоволення вказаних вимог, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що орендна плата впродовж 2009-2022 року позивачу сплачена не була, а також за весь час дії договору не враховувався індекс інфляції.

Договором оренди землі від 04 вересня 2009 року було встановлено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору, а тому вимоги в частині стягнення пені з 04.09.2009 по 13.12.2022 становлять 86 779,20 грн (4 848*17,90).

Крім того, суд першої інстанції помилково посилався на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, адже відповідачем не доведено те, що ним було порушено зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату орендної , суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині його не переглядає.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

ФОП ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації місця проживання, проте, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою про причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

За таких обставин, ФОП ОСОБА_2 в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 05 жовтня 2023 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Рощахівської сільської ради колишнього Бобринецького району Кіровоградської області, площею 7,08 га., кадастровий номер №:02:000:0116, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

04 вересня 2009 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 10.03.2011 за № 00198.

Пунктом 9 Договору оренди землі від 04.09.2009 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно пункту 11 Договору орендна плата вноситься до 30.12. поточного року.

За змістом пункту 43 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Відповідно п.8 Договору також вбачається, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

10 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі від 04 вересня 2009 року.

Відповідно п. 1 Додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни до Договору оренди землі, та продовжити термін дії договору на 49 років з моменту державної реєстрації даної додаткової угоди.

31 серпня 2022 року представником позивача адвокатом Вишнею Г.В. було направлено відповідачу претензію по заборгованості за договором оренди.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати, суд першої інстанції посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період діє воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, вважав, що позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача щодо стягнення пені вже після 24.02.2022, а тому відсутні підстави для її стягнення.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на час укладення договору оренди).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 ЗУ«Про оренду землі»).

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельноїділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки (частина перша статті 15 ЗУ «Про оренду землі»).

У статті 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Стаття 24 ЗУ«Про оренду землі» передбачає, що орендодавець зокрема має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторонни несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальнее виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Рощахівської сільської ради колишнього Бобринецького району Кіровоградської області, площею 7,08 га, кадастровий номер :02:000:0116, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 19-20).

04 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, щодо належної позивачу на праві власності земельної ділянки, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 10.03.2011 за №00198 (далі Договір), що підтверджується відповідною копією (а. с. 13).

Договір укладено строком на 10 років (п. 8 Договору).

Відповідно до п. п. 9, 11 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % річних від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься до 30.12. поточного року.

Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації (п. 43 Договору).

В жовтні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом і, в тому числі, просила стягнути пеню за несвоєчасну сплату орендної плати згідно Договору станом на 13.12.2022 (а. с. 2-7).

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з договору оренди землі від 04 вересня 2009 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 10.03.2011 за № 00198, в сумі 59 699,96 грн (а. с. 151-159).

Відповідач не звертався до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення та в апеляційному порядку його не оскаржував.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що орендна плата за рік згідно договору становить 5969,96 грн, а всього заборгованість по орендній платі за 10 років становить 59 699,96 грн.

За огляду на викладене, виходячи з аналізу умов Договору та встановлених судом обставин, враховуючи, що договір набрав чинності саме з моменту його реєстрації, тобто з 10.03.2021, пеня за несвоєчасну сплату орендної плати за 10 років має обраховуватись наступним чином:

-за 2011 рік: 5 969,96 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2011)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*366(кількість днів в період з 31.12.2011 по 30.12.2012)= 655,5 грн;

-за 2012 рік: 11 939,92 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2012)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2012 по 30.12.2013)= 1 307,42 грн;

-за 2013 рік: 17 909,88 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2013)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2013 по 30.12.2014)= 1 961,13 грн;

-за 2014 рік: 23 879,84 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2014)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2014 по 30.12.2015)= 2 614,84 грн;

-за 2015 рік: 29 849,8 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2015)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*366(кількість днів в період з 31.12.2015 по 30.12.2016)= 3 277,5 грн;

-за 2016 рік: 35 819,76 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2016)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2016 по 30.12.2017)= 3 922,26 грн;

-за 2017 рік: 41 789,72 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2017)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2017 по 30.12.2018)= 4 575,97 грн;

-за 2018 рік: 47 759,68 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2018)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*365(кількість днів в період з 31.12.2018 по 30.12.2019)= 5 229,68 грн;

-за 2019 рік: 53 729,64 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2019)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*366(кількість днів в період з 31.12.2019 по 30.12.2020)= 5 899,51 грн;

-за 2020 рік: 59 699,6 (заборгованість по орендній платі станом на 31.12.2020)*0,03 % (визначений п. 14 Договору розмір пені)*713(кількість днів в період з 31.12.2020 по 13.12.2022)= 12 769,74 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату орендної плати згідно Договору станом на 13.12.2022 становить 42 213,55 грн (655,5+1 307,42+1 961,13+2 614,84+3 277,5+3 922,26+4 575,97+5 229,68+5 899,51+12 769,74).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Разом з тим, аналізуючи зміст вказаної норми, суд приходить до висновку, що вона стосується саме правовідносин, що виникають з договорів кредиту (позики), а враховуючи, що правовідносини у справі, що є предметом розгляду, виникли на підставі договору оренди земельної ділянки, до них не може застосовуватись зазначена норма.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несплату орендної плати, передбаченої Договором, в розмірі 42 213 грн 55 коп.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції внаслідок неправильного тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового про часткове задоволення вказаних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Вишні Г. В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати скасуванню з ухваленням нового про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 42 213 грн 55 коп.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 422,09 (86 779,2*1%*48,64%) грн та судовий збір за подання апеляційної скарги 633,14 (1 301,69*48,64 %) грн, а всього 1 055 грн 23 коп судового збору, підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Вишні Ганни Вікторівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким вказані позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприєця ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 42 213 (сорок дві тисячі двісті тринадцять) грн 55 коп пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

Стягнути з Фізичної особи-підприєця ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн 23 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник