ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6451/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою їх місця проживання: АДРЕСА_1 , у них виникла заборгованість, яка у загальному розмірі складає 89 787,45 грн., та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В.

10 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками була отримана відповідачем ОСОБА_2 29 серпня 2023 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення судового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

25 вересня 2023 року до суду від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про застосування позовної давності, у якій відповідачі просять суд застосувати позовну давність в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з січня 2016 року по 31 липня 2020 року (позов до суду подано 3 серпня 2023 року) у розмірі 21 228,90 грн. та з серпня 2017 року по 31 липня 2020 року щодо стягнення заборгованості у розмірі 22 798,68 грн. за послуги з постачання гарячої води. Окрім того, просять суд застосувати позовну давність в зазначені періоди щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Також відповідачі зазначають, що позивачем було неправомірно нараховано 3% річних та втрати від інфляції за лютий 2022 року, оскільки вони не можуть бути нарахованими у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг у період воєнного стану".

09 жовтня 2023 року до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що ознайомлений із заявою відповідачів про застосування позовної давності та в свою чергу зауважує наступне. Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, який бу неодноразово продовжений. А отже, строк позовної давності починаючи з 12 березня 2020 року був продовжений на час дії карантину, тож пропущеним може були лише строк позовної давності за вимогами, які виникли до 12 березня 2020 року. Позивачем було подано до суду оновлений розрахунок заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, відповідно до якого заборгованість за отриману послугу з постачання теплової енергії складає 27 788,81 грн., інфляційна складова боргу становить 3 488, 33 грн., розмір 3% річних - 1542, 73 грн. Загалом представника позивача просив суд стягнути з відповідачів 62 563,11 грн. заборгованості ( 27788,81 грн - за централізоване опалення, 34 774,30 грн. - за постачання гарячої води), інфляційну складову боргу 5725,58 грн. (3488,33 грн- централізоване опалення, 2277,25 грн. - постачання гарячої води), 3 % річних у розмірі 8667, 85 грн ( 1542, 73 грн. - за централізоване опалення, 7125, 12 грн. - постачання гарячої води).

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дослідивши письмові доводи представника позивача, заяву відповідачів про застосування строків позовної давності та письмові пояснення представника позивача, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198.

ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 даного будинку та є споживачами зазначених послуг.

Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 01 липня 2022 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 68 943, 36 грн., з яких 34 169, 06 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 34 774, 30 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 року № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (діяв до 1 травня 2019 року), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - «Правил»), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103 (4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 6 серпня 2014 року (№ 111 (4511)).

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно наданої позивачем довідки, з урахуванням долученої до письмових пояснень, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення станом на 1 липня 2022 року становить 27788,81 грн., а за послуги з постачання гарячої води - 34774,30 грн., загальна сума боргу -62563,11 грн.

Відповідачами не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг.

Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлялися, не відключалися, доказів протилежного суду не надавалось.

Отже, судом встановлено, що відповідачів несвоєчасно вносили плату за користування послугами централізованого опалення та постачання гарячої води у період з січня 2016/серпня 2017 року по 1 липня 2022 року, внаслідок чого у них виникла заборгованість за вказаними послугами.

Разом з тим, відповідачами було подано до суду заяву про застосування позовної давності, відповідно до якої відповідачі просять суд здійснити перерахунок заборгованості та не стягувати заборгованість, розмір інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані у період до 31 липня 2020 року.

Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний висновок щодо позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19.

Суд бере до уваги доводи представника позивача, щодо того, що згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року.

Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався.

Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Таким чином, з 2 квітня 2020 року визначена статтею 257 ЦК України позовна давність продовжена, а вимоги позивача підлягають задоволенню у період з квітня 2017 року.

Отже, суд застосовує позовну давність до заборгованості відповідачів, яка виникла за послуги з централізованого опалення, до квітня 2017 року.

Таким чином, з огляду на встановлення судом порушення відповідачами прав позивача щодо своєчасного та належного отримання коштів за надані послуги, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 62134,37 грн (з урахуванням застосованої позовної давності), з яких за централізоване опалення - 27360,07 грн (34169,16 грн-6809,09 грн (сума, до якої застосовано позовну давність) та 34774,30 грн - за постачання гарячої води.

Також позивач просив суд стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати, у зв`язку із несплатою коштів за отримані послуги.

За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи те, що до суми основної заборгованості зі сплати коштів за централізоване опалення судом застосовується позовна давність, аналогічна формула щодо позовної давності застосовується судом і до вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідачам на підставі статті 625 ЦК України.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неправомірного нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період введення воєнного стану, оскільки як вбачається із розрахунку позивача, такі нарахування здійснювалися до 23 лютого 2022 року.

Отже, за підрахунком суду (враховуючи надані представником позивача перерахунки заборгованості, 3% річних, розміру інфляційних втрат та позовну давність, яка застосовується судом до вимоги про стягнення боргу за постачання теплової енергії) з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі - 2266, 33 грн та інфляційні втрати 2277, 25 грн; 3 % річних за заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі - 1499,12 грн та інфляційні втрати - 3488,33 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позовних вимог покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а отже, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені в загальному розмірі у сумі 71 665,40 грн, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2142,28 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 62134, 37 грн, 3% річних у розмірі 3765,45 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5765,58 грн., а всього - 71 665,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір в розмірі 2142,28 грн., а саме по 1071,14 грн з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» , місцезнаходження: місто Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя К.В. Шаповалова