КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023року місто Київ

справа № 2-570/12

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_71 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., повний текст рішення складено 18 червня 2018 року у справі за позовом прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування розпоряджень, рішень сесії ради, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовував тим, що проведеною перевіркою законності відведення у власність громадян земельних ділянок на території Києво-Святошинського району встановлено, що рішеннями сесії Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року №167/3-167/6, 167/9-167/19, 167/21-167/28 надано дозволи на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 23 громадянам, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 .

Вказаними рішеннями було надано дозволи на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 23 громадянам за рахунок земель лісового фонду загальною площею 5,3486 га, які на момент прийняття зазначених рішень знаходилися у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство».

Зазначав, що на момент прийняття рішень сесією Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року право постійного користування на земельні ділянки лісового фонду ДП «Київське лісове господарство» площею 5,8000 га не припинялося, вказані земельні ділянки лісового фонду не були вилучені з користування державного підприємства та з власності держави, їх цільове призначення не змінювалось.

Розпорядженням голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26 липня 2007 року №478 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу у с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» припинено право постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передано земельну ділянку загальною площею 5,8000 га (лісові землі) до земель запасу Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Зазначене розпорядження прийнято з перевищенням наданих районній державній адміністрації повноважень і всупереч встановленому порядку припинення права постійного користування землями лісового фонду та надання їх у власність.

Рішеннями сесії Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 2007 року № 187/18-187/25, 187/28-187/34, 187/36-187/42, 187/45 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок зазначеним 23 громадянам під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано безоплатно їм у власність вказані земельні ділянки на АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_41 відчужила зазначену ділянку ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року. ОСОБА_4 належні

йому земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:0048 та222480401:01:014:0092 за договорами купівлі-продажу від 20 серпня 2009 року відчужив ОСОБА_5 .

На підставі цих договорів вказані земельні ділянки були об`єднані та ОСОБА_5 видано 28 квітня 2010 року державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим номером :01:014:0152.

ОСОБА_42 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0095 відчужив ОСОБА_43 за договором купівлі-продажу від 30 серпня 2012 року.

ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0105 відчужив ОСОБА_7 за договором купівлі- продажу від 22 серпня 2016 року.

За заявою ОСОБА_7 вказана земельна ділянка була поділена на дві ділянки площею 0,1665 га з кадастровим номером :01:014:5100 та площею 0,0834 га з кадастровим номером :01:014:5101 без зміни цільового призначення новоутворених земельних ділянок.

Надалі ОСОБА_7 об`єднав належні йому земельні ділянки площею 0,1665 га з :01:014:5100 та площею 0,0834 га з кадастровим номером :01:014:5101 у земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:014:5166.

ОСОБА_44 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0106, відчужив ОСОБА_45 за договором купівлі- продажу від 11 квітня 2012 року, на підставі якого управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 14 квітня 2012 року видано ОСОБА_45 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 800927.

ОСОБА_44 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0108 відчужив ОСОБА_9 за договором купівлі- продажу від 03 жовтня 2016 року.

Прокурор посилався також на те, що в подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_41 здійснили поділ належних їм земельних ділянок. ОСОБА_5 здійснила поділ належної їй земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0095 на дві земельні ділянки.

ОСОБА_2 здійснила поділ належних їй земельних ділянок з кадастровими номерами :01:014:0096, :01:014:0099, :01:014:0109, :01:014:0110, :01:014:0111, :01:014:0112, :01:014:0113, поділивши кожну з вказаних ділянок на дві земельні ділянки.

У серпні 2014 року ОСОБА_41 звернулася до суду із зустрічним позовом до заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство», Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що вона, відповідно до чинного законодавства за договорами купівлі-продажу, набула права власності на частину оскаржуваних земельних ділянок, які знаходяться у АДРЕСА_2 ) та зареєструвала його.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство», Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на земельні ділянки.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року позов заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26 липня 2007 року № 478 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачі її до земель запасу в с.Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Визнано незаконними та скасовано рішення 8 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року: №167/3 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_24 », №167/4 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_16 », №167/5 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_19 », №167/6 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_18 », №167/9 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_20 », №167/10 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_21 », №167/11 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_46 », №167/12 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_22 », №167/13 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_23 », №167/14 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_26 », №167/15 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_27 », №167/16 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_28 », №167/17 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_29 », №167/18 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_47 », №167/19 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_25 », №167/21 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_48 », №167/22 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_17 », №167/23 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_49 », №167/24 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_11 », №167/25 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_12 », №167/26 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_13 », №167/27 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_14 », №167/28 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_15 ».

Визнано незаконними та скасовано рішення 10 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Кисво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 2007 року: №187/18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_50 », №187/19 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки -у власність гр. ОСОБА_11 », №187/20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_12 », №187/21 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_13 », №187/22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_14 », №187/23 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_15 », №187/24 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_16 », №187/25 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_17 », №187/28 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_18 », №187/29 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_19 », №187/30 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_20 », №187/31 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_21 », №187/32 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_22 », №187/33 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_23 », №187/34 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_24 », №187/36 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_25 », №187/37 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_26 », №187/38 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_27 », №187/39 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_28 », №187/40 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_29 », №187/41 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_51 », №187/42 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_48 », №187/45 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_46 ».

Визнано недійсним державний акт серії ЯД №978290 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:014:0091, виданий 20 грудня 2007 року ОСОБА_37 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80, та скасовано його державну реєстрацію.

У решті позову заступника прокурора Київської області відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 добросовісним набувачем таких земельних ділянок: земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,2483 га з кадастровим номером :01:014:0109; земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,2498 га з кадастровим номером :01:014:0110; земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0111; земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0112; земельної ділянки № НОМЕР_5 площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0113; земельної ділянки № НОМЕР_6 площею 0,1007 га з кадастровими номером :01:014:0099; земельної ділянки № НОМЕР_7 площею 0,1006 га з кадастровим номером :01:014:0096, що розташовані по АДРЕСА_1 .

У решті зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_52 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_53 добросовісним набувачем таких земельних ділянок: земельної ділянки № НОМЕР_8 площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0091, земельної ділянки № НОМЕР_9 площею 0,1006 га з кадастровим номером :01:014:0095, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У решті зустрічного позову ОСОБА_52 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2015 року апеляційні скарги першого заступника прокурора Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_2 , ОСОБА_52 задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні первісного позову про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та їх скасування і задоволення зустрічних вимог про визнання добросовісними набувачами скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення.

Позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та їх скасування задоволено.

Визнано недійсними та скасовано державні акти на право власності на земельні ділянки, що на АДРЕСА_1 , видані на ім'я:

ОСОБА_11 , серії ЯД № 978314, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:012:0047 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_12 , серії ЯД № 978313, площею 0,1133 га, кадастровий номер :01:012:0048 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_13 , серії ЯД № 978312, площею 0,1133 га, кадастровий номер :01:014:0092 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_14 , серії ЯД № 97831 1, площею 0,2133 га, кадастровий номер :01:014:0093 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_15 , серії ЯД № 978310, площею 0,1007 га, кадастровий номер :01:014:0094 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_16 , серії ЯД № 978309, площею 0,1006 га, кадастровий номер :01:014:0095 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_17 , серії ЯД № 978308, площею 0,1006 га, кадастровий номер :01:014:0096 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_18 , серії ЯД № 978305, площею 0,1007 га, кадастровий номер :01:014:0099 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_19 , серії ЯД № 978304, площею 0,1012 га, кадастровий номер :01:014:0100 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_20 , серії ЯД № 978303, площею 0,2467 га, кадастровий номер :01:014:0101 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_21 , серія ЯД № 978302, площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:0102 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_54 , серії ЯД № 978301, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:014:0103 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_22 , серії ЯД № 978300, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:014:0104 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_23 , серії ЯД № 978299, площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:0105 від 20 грудня 2007 року;

ОСОБА_24 , серії ЯД № 978298, площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:0106 від 28 грудня 2007 року;

ОСОБА_25 , серії ЯД № 978296, площею 0,2488 га, кадастровий номер :01:014:0108 від 28 грудня 2007 року;

ОСОБА_26 , серії ЯД № 978295, площею 0,2483 га, кадастровий номер :01:014:0109 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_27 , серії ЯД № 978294, площею 0,2498 га, кадастровий номер :01:014:0110 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_28 , серії ЯД № 978293, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:014:0111 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_55 , серії ЯД № 978292, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:014:0112 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_56 , серії ЯД № 978291, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:014:0113 від 19 грудня 2007 року;

ОСОБА_57 , серії ЯД № 978315, площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:012:0049 від 20 грудня 2007 року.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_52 про визнання добросовісними набувачами земельних ділянок відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року касаційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_58 та першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України відхилено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2015 року, та рішення Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року заяву заступника Генерального прокурора України задоволено частково.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 02 березня 2015 року та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в частині вимог прокурора про витребування земельних ділянок - скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року, яке залишено без змін постановоюКиївського апеляційного суду від 07 червня 2021 року та постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» задоволено.

Витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки:

площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0091;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5314;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5313;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5312;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5311;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5225;

площею 0,1250 га з кадастровим номером :01:014:5224;

площею 0,1249 га з кадастровим номером :01:014:5424;

площею 0,1249 га з кадастровим номером :01:014:5423;

площею 0,0503 га з кадастровим номером :01:014:5612;

площею 0,1007 га з кадастровим номером :01:014:5810;

ОСОБА_4 земельні ділянки:

площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:012:0047;

площею 0,2113 га з кадастровим номером :01:014:0093;

площею 0,1007 га з кадастровим номером :01:014:0094;

площею 0,1012 га з кадастровим номером :01:014:0100;

площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:012:0049;

ОСОБА_3 , земельні ділянки:

площею 0,2467 га з кадастровим номером :01:014:0101;

площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:014:0102;

площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0103;

площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:014:0104;

ОСОБА_9 земельні ділянки:

площею 0,1000 га з кадастровим номером :01:014:5141;

площею 0,3971 га з кадастровим номером :01:014:5147;

ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:014:0106;

ОСОБА_52 земельні ділянки:

площею 0,0503 га з кадастровим номером :01:014:5213;

площею 0,0503 га з кадастровим номером :01:014:5211;

ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим

номером :01:014:0152;

ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:014:5166, які розташовані в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_59 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення в частині витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, яка розташована в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора в частині витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 вказаної земельної ділянки відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що вказане рішення стосується права власності ОСОБА_1 , оскільки земельна ділянка площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, яка розташована в АДРЕСА_1 набута в 2016 році шляхом купівлі по нотаріально посвідченому договору під час її перебування в шлюбі з ОСОБА_7 , який було зареєстровано 25 липня 2010 року.

Зазначав, що вказана земельна ділянка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності. На вказаній земельній ділянці в 2017 році був збудований житловий будинок, який також належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

Посилався на те, що оскаржуване рішення стосується прав ОСОБА_1 , а також прав її п`ятьох малолітніх дітей, які проживають в житловому будинку, спорудженому за сімейні кошти на спірній земельній ділянці.

Вказував, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було визначено належність спірної ділянки до лісогосподарських земель.

Зазначав, що земельна ділянка площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, за адресою АДРЕСА_1 , не належала до земель лісогосподарського призначення, оскільки мала і має цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Посилався на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 набули спірну земельну ділянку не в порядку безоплатної приватизації, а в оплатному порядку за нотаріально посвідченим договором, тобто є добросовісними набувачами. Будь-які обтяження цієї земельної ділянки станом на 22 серпня 2016 року були відсутні.

Вказував, що про те, що продавець не мав права відчужувати вказану земельну ділянку, покупці, вони не знали і не могли знати, оскільки нотаріусом при посвідченні договору встановлена відсутність будь-яких обмежень щодо вказаної земельної ділянки.Про судовий спір, який тривав з 2011 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 при купівлі ділянки не знали і не могли знати, оскільки ОСОБА_7 був залучений у справу в якості відповідача з врахуванням уточнених вимог лише 19 лютого 2018 року.

Вважає, що пропущено строк позовної давності при пред`явленні позовних вимог про витребування від ОСОБА_7 та ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.

09 серпня 2023 року від Київської обласної прокуратури надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки ні апеляційна скарга, ні документи долучені до неї не містять підтвердження порушення прав та інтересів саме ОСОБА_1 при ухваленні рішення, а тому у останньої відсутнє право на оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Кабінет Міністрів України, Київське обласне управління лісового господарства та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство», відповідачі: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_45 , ОСОБА_63 , ОСОБА_44 , ОСОБА_42 усудове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_59 надійшло клопотання, в якому останній за станом здоров`я просив відкласти розгляд справи.

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні надано не було.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Виходячи з положень ст.13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Так, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок про те, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов'язків.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, яка розташована в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, а тому рішення і переглядається лише в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2006 року ДП «Київське лісове господарство» в листі за № 02-121 до голови Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області зазначило, що земельна ділянка, яка знаходиться в межах с. Білогородка, є не перспективною для ведення лісового господарства, тому ДП «Київське лісове господарство» не заперечує проти припинення права постійного користування земельною ділянкою та передачу земельної ділянки площею 5,8000 га лісів та інших лісовкритих площ до земель запасу Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачі її до земель запасу в с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, виготовленого

ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07 квітня 2007 року №124/1 та за договором №3519 від 24 квітня 2007 року, земельна ділянка лісового фонду Приміського лісництва в кварталі 50 діл. 3.5 ДП «Київське лісове господарство» розташована в межах населеного пункту Білогородка в центральній частині Білогородської сільської ради і межує з південно-західної та західної частини - із землями загального користування, з усіх інших сторін - із землями ДП «Київське лісове господарство». Вказана земельна ділянка має форму, близьку до форми трикутника, та вкрита земельними насадженнями. Земельна ділянка вільна від забудови, має рівнинний рельєф із загальним ухилом з півдня на північ. Площа земельної ділянки становить 5,8000 га лісів та інших лісовкритих площ (інші лісові землі).

25 квітня 2007 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області.

04 травня 2007 року за №12125 Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів погодив проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачі їх до земель запасу с.Білогородка в межах Білогородської сіл ьської ради.

15 травня 2007 року за №4997 відділ містобудування і архітектури Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області погодив проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачу їх до земель запасу с.Білогородка в межах Білогородської сільської ради.

15 травня 2007 року за №1598 Києво-Святошинська районна санітарно- епідеміологічна станція своїм висновком погодила проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу в с.Білогородка Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Вказаний висновок дійсний без зміни власника та цільового призначення.

17 травня 2007 року за №11/1141/01 Управління культури і туризму Київської обласної державної адміністрації надало висновок про погодження проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу в с.Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району, який дійсний протягом терміну

13 червня 2007 року за №06-13/4707 Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області погодило проект землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Однак у погодженні зазначено, що воно не дає права на вирубку дерев.

Рішенням 8 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району від 26 червня 2007 року № 167/13 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,2499 га, під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_23 в АДРЕСА_1 .

Рішенням 10 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 2007 року №187/33 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_23 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарчих споруд, надано ОСОБА_23 безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,2499 га в АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення 20 грудня 2007 року вона отримала державний акт серії ЯД №978299 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0105.

За договором купівлі-продажу від 12 червня 2008 року ОСОБА_23 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:0105, ОСОБА_3 , який на підставі вказаного договору 04 вересня 2009 року отримав державний акт серії ЯЗ №348584 на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку, кадастровий номер :01:014:0105, площею 0,2499 га відчужив ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2016 року №4839, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Федотовою О.В., яка рішенням про державну реєстрацію прав від 22 серпня 2016 року №31045152 зареєструвала право власності ОСОБА_7 на вказану земельну ділянку.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 23 серпня 2016 року №2534 на підставі технічної документації із землеустрою здійснено поділ вказаної земельної ділянки на дві ділянки площею 0,1665 га, кадастровий номер :01:014:5100, та площею 0,0834 га, кадастровий номер :01:014:5101, без зміни цільового призначення новоутворених земельних ділянок. Рішеннями про державну реєстрацію прав державного реєстратора Гореницької сільської ради Києво-Святошинського район від 23 вересня 2016 року №31531532 та №31532720 зареєстровано право власності ОСОБА_7 на вказані земельні ділянки. Надалі ОСОБА_7 об'єднав належні йому земельні ділянки площею 0,1665 га з :01:014:5100 та площею 0,0834 га з кадастровим номером :01:014:5101 у земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером :01:014:5166.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що всі земельні ділянки, щодо яких прокурор заявив позовні вимоги про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння на користь держави, є земельними ділянками, які були передані у власність третіх осіб на підставі скасованих судом рішень Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02 жовтня 2007 року, або земельними ділянками, утвореними шляхом об`єднання чи поділу цих земельних ділянок після їх відчуження третіми особами. Земельні ділянки загальною площею 5,3486 га, які розташовані у с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, належать до земель лісового фонду, перебували у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», жодних дій щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками Кабінетом Міністрів України не вчинялося. Питання пропуску строку позовної давності було вирішено при первісному розгляді справи, та у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року вказано, що дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що прокурором не пропущено строк позовної давності щодо заявлених вимог. Щодо позовних вимог прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності відповідачів на земельні ділянки, також не підлягає застосуванню строк позовної давності, оскільки вказані особи залучені відповідачами за заявою прокурора після отримання у 2014 році відомостей про те, що спірні земельні ділянки були відчужені їх першочерговими набувачами.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про витребування земельних ділянок, дійшов висновку, що першим заступником прокурора Київської області надано суду належні і допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, а відповідачами не спростовані наявні докази щодо обставин незаконного вибуття з володіння держави земельних ділянок поза волею власника.

Вказане рішення залишено без змін постановоюКиївського апеляційного суду від 07 червня 2021 року та постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року.

У червні 2023 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року, посилаючись на те, що вказане рішення стосується її права власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, яка розташована в АДРЕСА_1 , оскільки остання набута в 2016 році під час перебування її з ОСОБА_64 у шлюбі, тобто є їх спільною сумісною власністю. На вказаній земельній ділянці в 2017 році був збудований житловий будинок, який також належить їй та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Частинами другою, четвертою статті 369 ЦК України визначено, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

У постанові від 15 вересня 2021 року у справі №754/4108/18 Верховний Суд дійшов висновку, що права одного з подружжя у випадку не пред'явлення до нього позовних вимог не порушуються, оскільки ці права захищаються тим з подружжя, який уклав договір і є відповідачем у справі.

У постанові від 30 червня 2020 року у справі №638/18231/15-ц (провадження №14-712цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв'язку, і характер такого зв'язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім'ї. Саме тому законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім'ї.

Правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов'язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов'язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов'язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім'ї.

Водночас згідно із статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Отже, зазначена норма передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тлумачачи закон під час його застосування до конкретних правовідносин та вирішуючи спір, суд повинен керуватися як завданням судочинства так і загальними засадами цивільного законодавства, серед яких, зокрема, визначені справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2010 року.

Від даного шлюбу сторони мають п`ять дітей: ОСОБА_65 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спірна земельна ділянка була придбана ОСОБА_7 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 - 22 серпня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_70 приймав участь в якості відповідача у даній справі, при цьому останній діяв в інтересах добросовісного набувача спірної земельної ділянки, у тому числі й ОСОБА_1 , з якою ОСОБА_7 перебував і перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Спір між подружжям відносно поділу майна подружжя на час розгляду справи та ухвалення судових рішень судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій був відсутній.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи.

Оскарження судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Необхідно зазначити, що добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті13 ЦК України).

При цьому учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ОСОБА_7 реалізував право на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Так, ОСОБА_7 звертався до апеляційного суду з апеляційною скаргою та до Верховного Суду з касаційною скаргою. Процесуальні дії ОСОБА_7 були спрямовані на захист права добросовісного набувача щодо спірної земельної ділянкиплощею 0,2499 га, кадастровий номер :01:014:5166, яка розташована в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Отже відповідач ОСОБА_7 діяв у цій справі в спільних інтересах: своїх та своєї дружини ОСОБА_1 , як добросовісних набувачів земельної ділянки, у спорі з власником майна про його витребування. Щодо цієї земельної ділянки спору між подружжям на час розгляду справи в судах не існувало.

Оскільки розгляд цієї справи тривав з 2011 року, відповідач ОСОБА_7 з вересня 2017 року був залучений до участі у справі в якості відповідача та приймав активну участь у розгляді цієї справи через свого представника, а відтак ОСОБА_1 , яка перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_7 , не могла не знати про те, що стосовно спірної земельної ділянки існує судовий спір.

Враховуючи обставини цієї справи, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_1 діють очевидно недобросовісно, подавши у червні 2023 році, після перегляду справи Верховним Судом України, від імені ОСОБА_1 апеляційну скаргу на остаточне рішення суду першої інстанції.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №522/14240/15-ц.

А відтак, апелянтом не доведено порушення її прав та законних інтересів рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року, оскільки відповідач ОСОБА_7 діяв у цій справі в спільних інтересах: своїх та своєї дружини ОСОБА_1 , як добросовісних набувачів земельної ділянки, у спорі з власником майна про його витребування.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц вказано, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження на підставі ч.3 ст.362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268, 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_71 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2018 року у справі за позовом прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий:

Судді: