Провадження № 22-ц/812/1103/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

справа № 467/471/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області, постановлену 28 серпня 2023 року суддею Кологривою Т.М. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у справі за скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на дії державного виконавйя,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У серпні 2023 року ТОМ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулася зі скаргою на дії державного виконавця.

Представник заявника зазначала, що 08 травня 2023 року Арбузинським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ № 467/471/23 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» 1 218 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 268 грн. судового збору. 06 червня 2023 року судовий наказ набрав чинності та був пред`явлений до виконання. 31 липня 2023 року на адресу заявника надійшло повідомлення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Габун К.С. від 13 липня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, які встановлюються до виконавчого документа, оскільки наказ містить дві суми, які підлягають стягненню з зарахуванням на два різні рахунки стягувача.

Посилаючись на те, що судовий наказ складається і підписується у двох примірниках, виданий на користь одного стягувача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», відносно одного боржника ОСОБА_1 , наказ містить одну вимогу - про стягнення заборгованості, а стягнення судового збору не можна вважати окремою вимогою, представник заявника просила визнати протиправним та скасувати повідомлення від 13 липня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та покласти на державного виконавця обов`язок повторно розглянути заяву про прийняття судового наказу до виконання та вчинити дії, спрямовані на його виконання.

У відповіді на скаргу особа, дії якої оскаржуються, зазначала, що судовий наказ повернуто без виконання на підставі частини другої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», з тих підстав, що в ньому прописані дві окремі вимоги: про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та про стягнення судового збору, а суми, що належать до стягнення мають бути зараховані на різні розрахункові рахунки. Також посилалася на те, що частина третя статті 168 ЦПК України не забороняє видачу кількох примірників судового наказу як виконавчого документа.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2023 року скаргу ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано повідомлення від 13 липня 2023 року, винесене державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Габун К.С. про повернення судового наказу № 467/471/23, виданого 08 травня 2023 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1218 грн. та судового збору у розмірі 268, 40 грн.

У задоволенні іншої вимоги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що судовий наказ від 08 травня 2023 року відповідає вимогам, які визначені частиною третьою статті 168 ЦПК України та статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) К.Габун просила ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт посилалась на ті ж доводи, якими заперечувала проти скарги та наполягала на тому, що у судовому наказі існують дві різні вимоги, що підлягають примусовому виконанню, а тому і звертатися до ВДВС для примусового виконання потрібно окремо за кожною вимогою.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на ті ж доводи, якими обґрунтовувало скаргу.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися. Боржник ОСОБА_1 про причини своєї неявки не повідомив. Від стягувача та особи, дії якої оскаржуються, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 08 травня 2023 року Арбузинським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ № 467/471/23 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» 1 218 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 268 грн. судового збору.

06 червня 2023 року судовий наказ набрав чинності та був пред`явлений до виконання.

31 липня 2023 року на адресу заявника надійшло повідомлення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Габун К.С. від 13 липня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, оскільки наказ містить дві суми, які підлягають стягненню з зарахуванням на два різні рахунки стягувача.

Позиція апеляційного суду

Повертаючи ТОВ «Миколаївська елекропостачальна компанія» судовий наказ, Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в особі державного виконавця К. Габун, посилався на його невідповідність, як виконавчого документа, вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки він містить дві суми, які підлягають стягненню з зарахуванням на два різні рахунки стягувача.

Проте, з таким висновком погодитися неможливо.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Порядок примусового виконання рішень також регламентовано Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 №2832/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі Інструкція №512/5).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Судовий наказ є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню (пункт 1-1 частини першої статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги до виконавчого документа визначено частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII.

За правилами цієї статті у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Підстави для повернення виконавчого документа визначені частиною четвертою цієї ж статті, яка визначає, що:

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Проаналізувавши наведені норми та вивчивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, оскільки судовий наказ відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Підстав для повернення судового наказу державний виконавець не мав.

Доводи апелянта про те, що частина третя статті 168 ЦПК України не забороняє видачу кількох примірників судового наказу, апеляційний суд оцінює критично, оскільки цією нормою чітко визначено, що судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у суді, а другий видається під розписку або надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного після набрання ним законної сили у разі відсутності електронної офіційної адреси.

Отже, підстави для видачі судом кількох примірників судового наказу відсутні.

За таких обставин доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та при подачі сторонами апеляційних скарг.

Проте, оскільки апеляційна скарга залишається буз задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, витрати апелянта за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) К.Габун залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 16 жовтня 2023 року