Справа № 139/584/23
Провадження № 2/139/198/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Тучинської Н.В.

розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою інформацією «Качай гроші» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Договору кредитної лінії № 00-6679079 від 31 січня 2023 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у сумі 5775 гривень на строк 120 днів. Відповідач своє зобов`язання по поверненню кредиту та процентів за користування не виконала.

Станом на 16 серпня 2023 року у ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Качай гроші» за кредитом на загальну суму 20 506 гривень 75 копійок, в тому числі: 5775 гривень - основна сума заборгованості, 14731 гривня 75 копійок - заборгованість за процентами.

21 серпня 2023 року представник позивача - адвокат Кузеванова Р.Р. (повноваження на а.с. 7) через систему «Електронний суд» подала до Мурованокуриловецького районного суду позов про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. У п. 1 позовної заяви представник позивача просила про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а в п. 4 - про розгляд за її відсутності та не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 23 серпня 2023 року судом отримано інформацію, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є будинок АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року (а.с. 38) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Із додатків до позовної заяви вбачається, що представник позивача на виконання вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України копії поданих до суду документів направила відповідачу (а.с. 10).

Ухвала про відкриття провадження вручена відповідачу 31 серпня 2023 року (а.с. 40). Відзиву на позов відповідач не подала. Однак, 19 вересня 2023 року подала до суду клопотання (а.с. 41), в якому просила про зменшення розміру витрати на правову допомогу до 4 тисяч гривень.

Представник позивача 06 жовтня 2023 року подала заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 45). Зокрема, адвокат Кузеванова Р.Р. наголошує на наявності договору про надання юридичної (правової) допомоги між ТОВ «Качай гроші» та нею, та необхідності застосування положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також позицій Верховного Суду, викладених у постановах в справах № 910/12876/19 і № 922/3812/19.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 31 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії за № 00-6679079 (а.с. 15-18) та підписано сторонами паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-34). Предметом договору є сума кредиту у розмірі 5775 гривень з річною процентною ставкою 2,20%, строком кредитування 120 днів до 31 травня 2023 року. У Договорі зазначено, що ОСОБА_1 згодна з умовами оферти ТОВ «Качай гроші». (а.с. 15-18, 22-25).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7.10 кредитного договору, адреси, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та вона ознайомлена з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до п. 2.12. розділу 2 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», по продукту «Кредитна лінія», затверджених наказом директора ТОВ «Качай гроші» № 31-10/2022 від 31.10.2022, одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує Заявник/Позичальник від Товариства на сторінці в Особистому кабінеті, на електронну пошту або номер мобільного телефону, вказаний ним під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, та яким (приєднує) своє електронне повідомлення, що погоджує Електронний документ.

Відповідно до п. 4.1.4. розділу 4 Правил, Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, в результаті чого відповідно до положень пунктів 1, 5, 7 частини 11 статті 3 Закону «Про електронну комерцію» у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п. 6 ч. 11 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції оферти укласти договір про видачу кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію».

У пунктах 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі укладеного Договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5775 гривень з річною процентною ставкою 2,20% строком кредитування 120 днів до 31 травня 2023 року. Ця обставина стверджується повідомленням про перерахування коштів (а.с. 27), а також не заперечується відповідачем.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором без номера від 31 січня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , остання станом на 16 серпня 2023 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму 20 506 гривень 75 копійок, в тому числі: 5775 гривень - основна сума заборгованості, 14731 гривня 75 копійок - заборгованість за процентами (а.с. 9).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.

Позивач належними доказами довів наявність у ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором 00-6679079 від 31 січня 2023 року. Відповідач таких доводів сторони позивача не спростувала, а тому позов підлягає до беззаперечного задоволення.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2684 гривні судового збору (а.с. 32). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог. Таким чином, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору підлягають компенсації позивачу у розмірі 100%.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до норм ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Виходячи із приписів ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, суми компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлених умовами договору про надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (копія на а.с. 29), ордер (а.с. 7), акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 8), квитанцію про оплату послуг адвоката № 16-5/08 від 16.08.2023 (а.с. 12), договір про надання юридичної (правничої) допомоги № 04-01 від 04.01.2023 (а.с. 30-31). Цими документами представник позивача доводить, що вартість її роботи з надання професійної правничої допомоги у цій справі становить 8 тисяч гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідач 19 вересня 2023 року скерувала до суду клопотання (а.с. 41) про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 4 тисяч гривень, оскільки, на її думку, вартість таких витрат неспівмірна із складністю справи та є необґрунтовано завищеною. Вважає справу не складною, судову практику у цій категорії справ сталою, процесуальні документи шаблонними.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Суд погоджується із позицією представника позивача, викладеною у запереченнях проти клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 45) про те, що згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту, а порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання юридичної (правничої) допомоги; а також про те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 в п. 32 зазначила: «Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини».

Однак, представник позивача не звернула увагу, що у вказаній постанові в справі № 910/12876/19 касаційною інстанцією не здійснювався перегляд судових рішень, а розглядалось клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, і в цій справі інша сторона не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, про що зазначено у п. 53 зазначеної постанови ВП ВС.

В той же час, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Суд також погоджується із твердженням представника позивача про те, що Верховний Суд неодноразово, в тому числі і в постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19, висловлює позицію: «…визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"».

Одночасно, слід зазначити, що Верховний Суд у цій постанові далі зазначає: «У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21».

Відповідно до наданого стороною позивача договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 04/01 від 04 січня 2023 року (а.с. 30-31), його укладено між ТОВ «Качай гроші» та адвокатом Кузевановою Рузанною Робертівною для надання юридичної (правової) допомоги не в конкретній справі, наприклад, про стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 , а у всій діяльності товариства (розділ 1 Договору).

В той же час, п. 31 договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 04/01 від 04 січня 2023 року передбачено, що за правову допомогу з надання консультацій і роз`яснень правових питань, підготовки процесуальних документів, здійснення представництва в судових органах ТОВ «Качай гроші» сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі, який фіксується в акті приймання-передачі виконаних робіт.

Так, відповідно до акту № 5 приймання-передачі виконаних робіт від 16 серпня 2023 року (а.с. 8) та квитанції № 16-5/08 (а.с. 12) адвокат Кузеванова Р.Р.:

-одну годину консультувала клієнта та узгоджувала з ним позицію з приводу позову до ОСОБА_1 , за що отримала 2 тисячі гривень;

-п`ять годин готувала проект позовної заяви до ОСОБА_1 , за що отримала 4 тисячі гривень;

-одну годину готувала адвокатський запит до АТ КБ «ПриватБанк», за що отримала тисячу гривень;

-одну годину готувала клопотання про витребування доказів, за що отримала тисячу гривень.

Суд погоджується з позицією відповідача щодо неспівмірності таких витрат на правову допомогу із складністю цієї справи.

Так, ця конкретна справа не є складною ні з огляду на предмет позову (стягується лише заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, яка обрахована самим позивачем, а не адвокатом!), ні з огляду на суб`єктний склад учасників (один позивач і один відповідач), ні з огляду на нормативно-правове регулювання спірних правовідносин (воно є тривалий час сталим), ні з огляду на судову практику (вона є сталою). Ця справа не має ніякого публічного інтересу, вона не впливає на репутацію клієнта адвоката. За приписами цивільного процесуального законодавства така справа є малозначною, а тому розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд вважає вочевидь неспіврозмірними із нескладною справою зазначені в акті № 5 приймання-передачі виконаних робіт від 16 серпня 2023 року (а.с. 8) витрати часу адвоката: 1) на консультації із постійним клієнтом та узгодження з ним позиції, в той час, як клієнтом надано всі документи про правовідносини сторін, в тому числі розрахунок заборгованості; 2) на підготовку проекту позовної заяви, яка складається з 9 сторінок, з яких біля двох сторінок - цитування шаблонного кредитного договору, біля чотирьох сторінок - цитування законодавства; 3) на підготовку адвокатського запиту (а.с. 14), який у цій справі не мав свого юридичного значення, оскільки адвокат, не дочекавшись запитуваної інформації у встановлений нею строк, направила позов до суду; 4) на підготовку клопотання до суду про витребування доказів (а.с. 13), яке не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України, про що було зазначено в ухвалі суду від 28 серпня 2023 року (а.с. 38), а тому в його задоволенні було відмовлено.

Крім того, адвокатом не обґрунтовано вартість години її роботи. Так, за годину роботи з консультації клієнта вона отримала 2 тисячі гривень, а за годину роботи з підготовки адвокатського запиту на пів сторінки (!) - тисячу гривень.

З врахуванням наведеного вище, суд прийшов до висновку, що витрати на оплату послуг адвоката у цій конкретній справі не відповідають основним критеріям їх дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. За таких обставинсуд вважає за можливі і правильне застосувати ч. 5 ст. 137 ЦПК України та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що представником позивача фактично реально витрачено час лише на складання проекту позовної заяви (інші витрати часу не мали свого результату для вирішення справи), що відповідач визнає витрати позивача на правничу допомогу в сумі 4 тисячі гривень, суд дійшов висновку про необхідність компенсувати із відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4 тисячі гривень.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, кредитним договором без номера від 31 січня 2023 року, ст.ст. 6, 11, 509, 525-527, 530, 610-612, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (03150, м. Київ, вул. Малевича Казимира, буд. 86, корпус «И», , заборгованість за договором кредиту без номера від 31 січня 2023 року станом на 16 серпня 2023 року в розмірі 20506 гривень 75 копійок та судові витрати в сумі 6684 гривні, а всього 27190 (двадцять сім тисяч сто дев`яносто) гривень 75 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 16 жовтня 2023 року.

Суддя:___________