Справа № 128/1604/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання договору оренди землі частково недійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання договору оренди землі частково недійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Даний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 отримала у власність від своєї бабусі ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1717 га, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. 27.03.2019 вона звернулася до Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 17.05.2019 вона подала заяву до Державного кадастрового реєстратора відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. 30.05.2019 Державним кадастровим реєстратором Літянською О.В. прийнято рішення № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, підставою якого стала невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: «XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :03:001:0156. Площа співпадає на 2,5647%. Перетин ділянок з ділянкою 0:009:0446. Площа співпадає на 6,4492%». Зазначені земельні ділянки перебувають у користуванні ОСОБА_3 на підставі договору оренди, укладеного 25.10.2011 між ним та Вінницькою районною державною адміністрацією в особі голови Векліча П.Г. Відповідно до п. 2 договору, в оренду ОСОБА_3 для сінокосіння на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області передана земельна ділянка загальною площею 1,8000 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,7761 га, з них: 0,7686 га - сіножаті, 0,0075 га - під господарськими шляхами та прогонами; ділянка № НОМЕР_2 площею 1,0239 га, з них: 1,0076 га - сіножаті, 0,0163 га - під господарськими шляхами та прогонами. Договір укладено на 25 років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Пунктом 25 договору визначено, що земельна ділянка площею 1,3466 га знаходиться в межах ПЗС струмка та на неї встановлено обмеження, а саме: забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту до залуження і заліснення), садівництво, городництво, зберігання та застосування пестицидів та добрив, влаштування літніх таборів для худоби, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних та лілійних); влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких та твердих відходів виробництва, миття та обслуговування транспортних засобів. При оформленні ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду узгодження її меж із власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок не проведено, а акт узгодження меж є необхідною частиною документації, що передається на розгляд комісії з розгляду питань, пов`язаних із узгодженням документації із землеустрою. На місцевості межі орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки виявились відсутніми, тому проведення перевірки законності використання земельної ділянки можливе при встановленні (відновленні) межових знаків. Дані обставини були встановлені за результатами перевірки Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області за дорученням прокуратури Вінницької області від 22.09.2014 № 05/3-579-14 щодо законності використання ОСОБА_3 земельної ділянки на території Агрономічної сільської ради та викладені в листі за № 10-02/4038/14 від 04.11.2014. Враховуючи, що при оформленні відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду узгодження її меж із власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок проведено не було, йому в оренду була передана частина земельної ділянки, яка перебуває у її власності та зображена на Плані зовнішніх меж земельної ділянки, про що стало відомо при внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Тому просить визнати частково недійсним Договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між ОСОБА_3 та Вінницькою обласною державною адміністрацією, кадастрові номера земельних ділянок: :03:001:0156 та 0:009:0446, які розташовані на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, в частині передання ОСОБА_3 в оренду земельних ділянок площею та в межах, встановлених судовою землевпорядною експертизою; зобов`язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею та в межах, встановлених судовою землевпорядною експертизою; стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 02.07.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

29.07.2019 відповідачем ОСОБА_3 було подано до суду власноручно написаний відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

31.07.2019 підготовче засідання було відкладено для надання відповідачу ОСОБА_3 часу для складення належного відзиву, а позивачу - відповіді на відзив; строк підготовчого провадження продовжено.

09.09.2019 відповідачем ОСОБА_3 було подано до суду письмовий відзив на позовну заяву в новій редакції з додатками. Відзив обґрунтований тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0445, :01:009:0416 загальною площею 1,8000 га йому надані відповідно до розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 19.10.2011 за № 1078 за межами населеного пункту із земель Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції за погодженням Академії аграрних земель, згідно з протоколом № 10 від 02.06.2010 та у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо надання земельної ділянки для сінокосіння. Земельні ділянки передані згідно з актом прийому-передачі від 28.10.2011. 25.10.2011 між ним і Вінницькою районною державною адміністрацією був укладений договір оренди землі, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі 28.10.2011 за № 02160, на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0445, :01:009:0446 загальною площею 1,8000 га. Позовна заява ОСОБА_1 не має законних підстав, оскільки земельна ділянка виділялась у відповідності до проекту забудови, будівельного паспорта та дозволу на право виконання будівельних робіт з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, а не 0,1717 га; землі площею 0,0217 га знаходяться за межами населеного пункту в категорії земель сільськогосподарського призначення і не могли передаватись у власність із земель іншої категорії, а саме: із земель житлової та громадської забудови; відсутнє погодження на площу 0,0217 га Академії аграрних земель на зміну цільового призначення, тобто це є самовільний захват земельної ділянки; відсутня державна реєстрації вищевказаного державного акта, що слідує із рішення № PB-2019 від 30.05.2019, оскільки вона накладається на дві сусідні земельні ділянки: по межі від А до Б з :01:009:0446 і від Г до А :01:009:0156, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ОСОБА_4 серії ВН. Тому просить у задоволені позовних вимог відмовити.

29.10.2019 позивачем ОСОБА_1 було подано через канцелярію суду позовну заяву у новій редакції, в прохальній частині якої зазначено лише одну земельну ділянку, щодо якої позивач просить визнати недійсним договір оренди, укладений між відповідачем ОСОБА_3 та Вінницькою обласною державною адміністрацією, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0446.

06.03.2020 представником позивача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_5 через канцелярію суду було подано письмову заяву про зменшення позовних вимог та зміну предмету позову, в якій представник просить суд: 1) визнати частково недійсним договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між ОСОБА_3 та Вінницькою районною державною адміністрацією, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області 28.10.2011 за № 02160, кадастровий номер земельної ділянки 0:009:0446, що розташована за адресою: Агрономічна сільська рада, Вінницький район, Вінницька область, в частині передання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки площею та в межах, встановлених судовою земельно-технічною експертизою; 2) витребувати у ОСОБА_3 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею та в межах, встановлених судовою земельно-технічною експертизою.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2021 прийнято заяву про зменшення позовних вимог та зміну предмету позову; задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та призначено по справі № 128/1604/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Вінницької районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі частково недійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.03.2021 поновлено провадження у справі № 128/1604/19, оскільки на адресу Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання експерта Пилипенка О.В. від 12.03.2021 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 задоволено клопотання судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Пилипенко О.В. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи; витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Келецька, 63) належним чином завірену якісну копію правовстановлюючого документу на земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0446, площею 1,0239 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, та обмінний файл (електронний документ) у форматі XML в системі координат 1963 року (на технічному носії - CD, DVD тощо) на земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0446, площею 1,0239 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області; витребувано з Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17) належним чином завірену якісну копію правовстановлюючого документу на земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0446, площею 1,0239 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 на адресу суду надійшли відповідні листи 22.04.2021 та 23.04.2021.

05.05.2021 цивільну справу № 128/1604/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Вінницької районної державної адміністрації про визнання договору оренди землі частково недійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння передано Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України для проведення судової земельно-технічної експертизи; до отримання висновку експерта провадження у справі зупинено.

26.08.2021 вищевказана справа повернулась з експертної установи з висновком експерта № СЕ-19/102-21/3259-ЗТ від 19.08.2021.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 27.08.2021 поновлено провадження у справі № 128/1604/19 та призначено підготовче засідання.

Для повідомлення відповідача ОСОБА_3 про день, час та місце проведення підготовчого засідання на адресу останнього судом було направлено судову повістку, однак до Вінницького районного суду Вінницької області повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, з відміткою поштового відділення зв`язку «помер».

Для перевірки вищевказаної інформації судом був надісланий запит до Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

18.10.2021 на адресу Вінницького районного суду з Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, з якого дійсно убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниця.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25.10.2021 зупинено провадження у цивільній справі № 128/1604/19 до залучення до участі у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.06.2022 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_5 ; поновлено провадження у справі № 128/1604/19 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.09.2022 задоволено заяву представника позивача - адвоката Шишковської А.Б. та до участі у даній цивільній справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Яворського Сергія Станіславовича про зупинення провадження у справі № 128/1604/19 до набрання законної сили рішення у справі № 128/1212/20.

09.10.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Яворського С.С. надійшло клопотання, яке обґрунтоване тим, що предметом спору у даній справі є договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 . Вважає, що ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження договору оренди землі від 25.10.2011, а також спливли строки позовної давності із зверненням до суду з даним позовом, що є самостійною підставою для відмови у позові на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності до даного позову у справі № 128/1604/19. Також просить надати можливість подати докази про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

09.10.2023 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шишковська А.Б. надійшли пояснення щодо клопотання про застосування строку позовної давності, які обґрунтовані тим, що з матеріалів справи убачається, що 27.03.2019 позивач звернулась до Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . 17.05.2019 позивач подала заяву до Державного кадастрового реєстратора у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами. 30.05.2019 Державним кадастровим реєстратором Літянською О.В. прийнято Рішення № PB-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Підставою для прийняття даного рішення стала невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :03:001:0156. Площа співпадає на 2.5647%. Перетин ділянок з ділянкою 0:009:0446. Площа співпадає на 6, 4492%. Відтак право на звернення до суду виникло з 30.05.2019, тобто з часу отримання ОСОБА_1 інформації про накладення спірної земельної ділянки, і вимога про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння належить до захисту права власності, про порушення якого ОСОБА_1 стало відомо саме 30.05.2019. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності, а позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі; визнати частково недійсним договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між ОСОБА_3 та Вінницькою районною державною адміністрацією, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області від 28.10.2011 за № 02160, кадастровий номер земельної ділянки 0:009:0446, яка розташована на території Агрономічної сільської ради, в частині передання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки площею та в межах, встановлених судовою земельно-технічною експертизою, а саме: в частині накладення 0,0111 га; конфігурація, площа та місце накладення площею 0,0111 га з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4, що додається до висновку експерта; витребувати у ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0111 га, з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, що графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4, що додається до висновку експерта; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 всі судові витрати, які складаються з судового збору, витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи та витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн.

В судове засідання 09.10.2023 учасники справи не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шишковська А.Б. у поясненнях щодо застосування строку позовної давності просить розгляд справи провести у відсутність позивача та її представника.

Інші учасники справи в судове засідання 09.10.2023 не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату час та місце судового розгляду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 09.10.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені в поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом установлено, що 26.09.2007 між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) було укладено договір дарування земельної ділянки; згідно з п. 1 Договору, дарувальник передає безоплатно у власність обдаровуваній, а обдаровувана приймає у власність земельну ділянку площею 0,1717 га, в межах згідно з планом, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; згідно з довідкою, виданою Вінницьким районним відділом земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах, 20.09.2007 за № 07-6232 земельній ділянці, розташованій на території АДРЕСА_3 , Агрономічної сільської ради, загальною площею 0,1717 га присвоєно кадастровий номер :03:001:0090 (т. 1 а.с. 6).

Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю № 502, на підставі рішення 19 сесії 22 скликання Агрономічної сільської Ради народних депутатів від 11.12.1997, ОСОБА_4 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1717 га в межах згідно з планом (т. 1 а.с. 7).

Відповідно до копії рішення № РВ-019 від 30.05.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, державним кадастровим реєстратором відділ у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянуто заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17.05.2019 (реєстраційний номер 3В-019) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: XSD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :03:001:0156. Площа співпадає на 2.5647%; Перетин ділянок з ділянкою :01:009:0446. Площа співпадає на 6.4492% (т. 1 а.с. 8).

З копії листа Держсільгоспінспекції України від 04.11.2014 убачається, що в ході перевірки встановлено, що 25.10.2011 між ОСОБА_3 та Вінницькою обласною державною адміністрацією в особі голови Векліча П.Г. укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області від 28.10.2011 за № 02160. Відповідно до пункту 2 договору, в оренду ОСОБА_3 для сінокосіння на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області передається земельна ділянка загальною площею 1,8000 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,7761 га, з них: 0,7686 га - сіножаті, 0,0075 га - під господарськими шляхами та прогонами; ділянка № НОМЕР_2 площею 1,0239 га, з них: 1,0076 га - сіножаті, 0,0163 га - під господарськими шляхами та прогонами. Договір укладено на 25 (двадцять п?ять) років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Пунктом 25 договору визначено, що земельна ділянка площею 1,3466 га знаходиться в межах ПЗС струмка та на неї встановлено обмеження, а саме: забороняється розорювання земель (крім підготовки грунту до залуження і залісення) садівництво, городництво, зберігання та застосування пестицидів та добрив, влаштування літніх таборів для худоби, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних та лінійних); влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких та твердих відходів виробництва; миття та обслуговування транспортних засобів. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_3 використовує лише частину орендованої земельної ділянки для сінокосіння, решта земель затоплено водою та використовується для риборозведення. Крім того, на приватизованих земельних ділянках площами 0,1512 га та 0,1512 га, які призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також на частині орендованої земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, призначеної для сінокосіння, ОСОБА_3 вирощує плодові дерева, що є порушенням статті 62 Земельного кодексу України, а також п. 25 договору оренди землі від 25.10.2014. При перевірці виявлено, що при оформленні ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду узгодження її меж із власниками та користувачами сусідніх земельних ділянок не проведено, а акт узгодження меж є необхідною частиною документації, що передається на розгляд комісії з розгляду питань, пов`язаних із узгодженням документації з землеустрою. На місцевості межі орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки виявились відсутніми, тому проведення перевірки законності використання земельної ділянки можливе при встановленні (відновленні) межових знаків. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686. Згідно з Інструкцією, комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовці роботи, топографо-геодезичні та землевпорядні роботи. Отже, для виконання цього виду робіт виконавцю необхідно мати як ліцензію на проведення робіт із землеустрою, так і ліцензію на проведення топографо-геодезичних робіт. Враховуючи вищевикладене, Інспекцією видано припис ОСОБА_3 , яким зобов`язано встановити (відновити) в натурі (на місцевості) метричні дані орендованої земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок даних меж та їх закріплення межовими знаками встановленого зразка (т. 1 а.с. 10).

На замовлення ОСОБА_1 у 2019 році було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області. Технічною документацією встановлено, що загальна площе земельної ділянки складає 0,1717 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01); межі земельної ділянки встановлювались (відновлювались) в присутності представника місцевої ради та суміжних землевласників (землекористувачів) (т. 1 а.с. 13-25).

Згідно з копією довідки від 22.07.2010 № 01/05-114, виданої державним підприємством дослідним господарством ВДСГДС, відповідно до договору оренди від 12.09.2005 (пункт 1.2), укладеним між господарством та фізичною особою ОСОБА_3 , підписаним директором ОСОБА_6 , протягом 2005-2010 років за рахунок орендаря було побудовано дамбу висотою 3 м, довжиною 70 м, шириною 5 м, зроблено поглиблення русла, споруджені гідротехнічні споруди, обсаджений ставок деревами (т. 1 а.с. 44).

Відповідно до копії договору оренди землі від 25.10.2011 та акту прийому передачі земельної ділянки від 28.10.2011, орендодавець Вінницька районна державна адміністрація надає, а орендар ОСОБА_3 приймає в строкове платне користування земельні ділянки для сінокосіння, які розташовані на території Агрономічної сільської ради Вінницького району, за межами населеного пункту (пункт 1 Договору); в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 1,8000 га, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,7761 га, з них: 0,7686 га - сіножаті, 0,0075 га - під господарськими шляхами та прогонами; ділянка № НОМЕР_2 площею 1,0239 га, з них: 1,0076 га - сіножаті, 0,0163 га - під господарськими шляхами та прогонами, для сінокосіння, на території Агрономічної сільської ради Вінницького району, за межами населеного пункту (пункт 2 Договору); договір укладено на 25 років (пункт 6 Договору) (т. 1 а.с. 63-68, 69а).

З акту встановлення (перенесення на місцевість) меж земельних ділянок, що виділяються в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_3 від 26.10.2011, убачається, що в натурі (на місцевості) проведено встановлення меж земельних ділянок, що відводиться для сінокосіння площею 1,8000 га (т. 1 а.с. 69).

Відповідно до копії договору від 22.05.2003, Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція в особі директора Бень В.Я. та громадянин ОСОБА_3 уклали договір, за яким сторони зобов`язуються спільно діяти для досягнення загальних господарських цілей по забезпеченню споживчого ринку необхідними товарами населення; орендодавець надає в тимчасове користування ставок площею 1 га з метою риборозведення; строк дії договору п`ять років (т. 1 а.с. 72).

Згідно з копією договору від 12.09.2005, Державне підприємство дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції в особі директора Гуцола Віталія Григоровича та громадянина ОСОБА_3 уклали договір, за яким сторони зобов`язуються спільно діяти для досягнення загальних господарських цілей по забезпеченню споживчого ринку товарами населення; орендодавець надає в користування заболочені землі площею 1,80 га (один гектар 80 соток) з метою створення ставка із прибережною захисною смугою; орендна плата становить 650 гривень в рік; строк дії договору десять років (т. 1 а.с. 71).

Постановою президії Української Академії аграрних наук від 02.06.2010, протокол № 10 «Про вилучення землі із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН» було надано згоду на вилучення із землекористування ДП «Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН» земельної ділянки площею 1,8 га (заболочені землі) і передачу її Вінницькій районній державній адміністрації Вінницької області (т. 1 а.с. 74).

Згідно з листом Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 21.04.2021 № 01-51/742, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дані про земельну ділянку з кадастровим номером 0680200:01:009:0446 відсутні; реєстраційна справа на земельну ділянку з кадастровим номером 0680200:01:009:0446 не відкривалась та на відповідальне зберігання не надходила (т. 2 а.с. 110).

Листом Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.04.2021 № 342/405-21-0.20 повідомлено про те, що земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0446, площею 1,0239 га внесено в базу даних Державного земельного кадастру на підставі Проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області, розробленого ПМП «Квантрон»; розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 19.10.2011 № 1078 «Про передачу в оренду земельних ділянок ОСОБА_3 для сінокосіння на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області» було затверджено зазначений проект землеустрою; договору оренди, укладеного між Вінницькою РДА та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0446 в архіві відділу, який формує Державний фонд документації із землеустрою на місцевому рівні не виявлено (т. 2 а.с. 108).

Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 19.08.2021 № СЕ-19/102-21/3259-ЗТ, наданого на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2021, на підставі проведеного дослідження наданих матеріалів встановлено, що земельна ділянка державної власності з кадастровим номером :01:009:0446, площею 1,0239 га, цільове призначення: 01.08 - для сінокосіння, яка перебуває в оренді ОСОБА_3 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно з координатами крайніх поворотних точок меж (система координат 1963 року), внесених в базу даних Державного земельного кадастру (електронний документ-XML), та земельна ділянка площею 0,1717 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з координатами крайніх поворотних точок меж (система координат 1963 року), визначених «Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області», мають місце накладання площею 0,0111 га; конфігурація, площа та місце накладання площею 0,0111 га з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4 що додається до висновку експерта (т. 2 а.с. 132-158).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 12.10.2021, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 171-173).

З копії спадкової справи № 472/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 убачається, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дочка ОСОБА_2 ; інші спадкоємці відсутні (т. 2 а.с. 186-190).

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 41 Конституції України регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання належним їм майном.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У разі порушення права власності, власник має право на підставі статті 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто повноваження власника певним чином обмежуються, оскільки згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Цивільний кодекс України установлює презумпцію правомірності правочину, а саме: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Отже, хоч правочин належить до правомірних дій, однак може порушувати права його учасників, а також третіх осіб, публічний порядок тощо. Шляхом укладання правочину суб`єкти цивільних відносин виконують свої правомочності, реалізують суб`єктивні цивільні права шляхом передання цих прав іншим учасникам. Суб`єкти цивільних правовідносин можуть набувати чи змінювати цивільні права і обов`язки. Однак при здійсненні цивільних прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю чи культурній спадщині (стаття 13 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЗК України, об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з ч.ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Положеннями статті 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

В контексті права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1717 га, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, слід зазначити таке.

Так, пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 06.09.2007 отримала у власність від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1717 га, розташовану на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує на порушення відповідачем ОСОБА_3 її права власності, яке виявилося у тому, що 17.05.2019 вона подала заяву до Державного кадастрового реєстратора відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. 30.05.2019 Державним кадастровим реєстратором Літянською О.В. прийнято рішення № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, підставою якого стала невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин її земельної ділянки із земельними ділянками з кадастровими номерами :03:001:0156 та 0:009:0446, які перебували у користуванні ОСОБА_3 на підставі договору оренди, укладеного 25.10.2011 між ним та Вінницькою районною державною адміністрацією.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами другою та третьою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, у даній справі, в першу чергу, підлягає встановленню обставина, чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка площею 0,1717 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0446, передана у користування ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на підставі договору оренди від 25.10.2011.

У такій категорії справ суд самостійно без застосування спеціальних знань не може зробити висновок, чи накладаються земельні ділянки сторін у справі, а отже, суд, керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя, може призначити судову експертизу.

Таке твердження узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 31.05.2023 (справа № 515/1315/18).

Таким чином, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача на земельну ділянку.

Так, висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 19.08.2021 № СЕ-19/102-21/3259-ЗТ, наданим на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2021, на підставі проведеного дослідження наданих матеріалів встановлено, що земельна ділянка державної власності з кадастровим номером :01:009:0446, площею 1,0239 га, цільове призначення: 01.08 - для сінокосіння, яка перебуває в оренді ОСОБА_3 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно з координатами крайніх поворотних точок меж (система координат 1963 року), внесених в базу даних Державного земельного кадастру (електронний документ-XML), та земельна ділянка площею 0,1717 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з координатами крайніх поворотних точок меж (система координат 1963 року), визначених «Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_3 , на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області», мають місце накладання площею 0,0111 га; конфігурація, площа та місце накладання площею 0,0111 га з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4 що додається до висновку експерта.

Тобто експертом зроблено висновок про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0446, площею 1,0239 га, яка перебувала в оренді ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , та земельна ділянка площею 0,1717 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , мають місце накладання площею 0,0111 га.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Наведені у висновку експерта обставини достатніми і достовірними доказами стороною відповідача не спростовано.

Отже, накладення земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0446, площею 1,0239 га, яка перебувала в оренді ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,1717 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , порушує права позивача ОСОБА_1 , оскільки остання позбавлена можливості зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку.

Враховуючи, що договором оренди землі від 25.10.2011, укладеним між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 , порушено право власності позивача, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню частково недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, а порушене право власності позивача - відновленню.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Розглядаючи спори щодо витребування майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені статями 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 128/2526/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Також слід відзначити, що у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові.

Беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 не мала наміру передавати в оренду належну їй земельну ділянку, повноваженнями щодо її передачі в оренду будь-кого не наділяла, враховуючи, що договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 , підлягає визнанню частково недійсним, суд вважає, що витребування земельної ділянки саме у частині, яка накладається на іншу земельну ділянку, площею 0,0111 га, що графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4, що додається до висновку експертавід 19.08.2021 № СЕ-19/102-21/3259-ЗТ, є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 також підлягають задоволенню.

Щодо клопотання сторони відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Наявність встановлених законом строків позовної давності забезпечує юридичну визначеність у розгляді спірних правовідносин сторін та прийнятті законних судових рішень.

Водночас, судом застосовується позовна давність лише після встановлення факту порушення права позивача, і у разі, якщо наявні підстави для задоволення позову, наступним є встановлення факту дотримання позивачем при поданні позову строків позовної давності.

Тобто, якщо не встановлено факту порушення права, суд має підстави для відмовив позові. У разі встановлення судом дійсного факту порушення права за наявності спливу строку позовної давності та за умови заявлення про це іншою стороною, суд відмовляє у позові на підставі спливу позовної давності, яка є самостійною для прийняття відповідного рішення.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості захистити своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи викладене та застосовуючи статтю 261 ЦК України, початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зазначаючи про закінчення строку позовної давності, представник відповідача вказує, що договір оренди землі, для оскарження якого ОСОБА_1 звернулася до суду, було укладено 25.10.2011.

Разом з тим, варто зазначити, що право позивача на звернення до суду виникло з 30.05.2019, тобто з часу отримання нею інформації про накладення земельних ділянок.

Будь-яких доказів чи належного обґрунтування факту обізнаності позивача існування договору оренди землі, укладеного 25.10.2011, та про порушення її права власності раніше, ніж про час, про який вона вказує в позові, відповідачем не надано.

Таким чином, положення статті 267 ЦК України, якою передбачені наслідки спливу позовної давності, у даному випадку суд не застосовує.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають до стягнення понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1536,80 грн.

Щодо вимог сторони позивача про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи та витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем не надано до суду документального підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та детального опису таких витрат.

Крім того, жодного документу, який підтверджує сплату ОСОБА_1 витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи, суду також не надано.

Варто також вказати, що зазначення у прохальній частині позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правничу допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Таку правову позицію сформував Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 (справа № 160/16902/20).

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу та витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 133, 137, 141, 211, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання договору оренди землі частково недійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Визнати частково недійсним договір оренди землі від 25.10.2011, укладений між ОСОБА_3 та Вінницькою районною державною адміністрацією, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області від 28.10.2011 за № 02160, кадастровий номер земельної ділянки 0:009:0446, яка розташована на території Агрономічної сільської ради, в частині передання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки площею та в межах, встановлених судовою земельно-технічною експертизою, а саме: в частині накладення 0,0111 га з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, що графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4, що додається до висновку експерта.

Витребувати у ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0111 га, з зовнішніми розмірами по периметру: від точки 1 до 2 - 19,47 м; 2 до 3 - 5,49 м; 3 до 4 - 3,68 м; 4 до 5 - 6,20 м; 5 до 6 - 8,62 м; 6 до 1 - 6,29 м, що графічно відображено жовтим кольором на Схематичному плані меж в Додатку 4, що додається до висновку експерта.

Висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 19.08.2021 № СЕ-19/102-21/3259-ЗТ вважати невід`ємною частиною даного рішення суду.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області в рівних частках на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17.

Дата складення повного судового рішення - 16.10.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА