Ухвала

11 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 450/651/21

провадження № 61-12156ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Приватної агрофірми «Нива» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня

2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Приватної агрофірми «Нива», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (місто Львів), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватної агрофірми «Нива» (далі - ПАФ «Нива»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (місто Львів), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Пустомитівський районний суд Львівської області рішенням від 26 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав дійсним договір купівлі-продажу від 26 липня 2005 року, укладений на аукціоні з продажу майна банкрута на Прикарпатській універсальній товарній біржі, відповідно до якого ОСОБА_1 купив, а ПАФ «Нива» продала нерухоме майно - телятник (А-1) площею 750,9 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 35 200 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ПАФ «Нива» оскаржила його в апеляційному порядку.

Львівський апеляційний суд постановою від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ПА «Нива» задовольнив частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня

2021 року змінив, виклав його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАФ «Нива» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 серпня 2023 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику: надати докази на підтвердження того, що існували виключні обставини, що зумовили пропуск річного строку на подання касаційної скарги, який обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення, визначеного пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, а саме порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України; надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, та додати її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ухвала Верховного Суду від 22 серпня 2023 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 серпня 2023 року.

24 серпня 2023 року копія ухвали суду касаційної інстанції від 22 серпня 2023 року направлена на адресу заявника ПАФ «Нива» (Львівська область, Львівський район, село Лисиничі, вулиця Шевченка, 48, 81126), яка зазначена в касаційній скарзі, та отримана заявником 29 серпня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

У вересні 2023 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 22 серпня 2023 року від ПАФ «Нива» надійшла касаційна скарга (уточнена), яка містить, зокрема, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на пандемію та воєнний стан.

Клопотання мотивоване тим, що про постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року заявник дізнався 21 липня 2023 року зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та постанови Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року у іншій справі № 450/901/21. Постанова Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року була прийнята без участі представника ПАФ «Нива», повний текст судового рішення засобами поштового зв`язку заявнику не надсилався.

Разом з тим, ПАФ «Нива» зазначає, що з березня 2020 року директором ПАФ «Нива» є Данчишин Й. А. , який є особою з інвалідністю ІІ групи

з 2007 року безтерміново, часто хворіє. Отже, єдиним представником

ПАФ «Нива» є Данчишин Й. А. Посилаючись на карантинні обмеження

у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введенням в Україні воєнного стану, заявник зазначив, що дані обставини є непереборними силами, що ускладнюють захист законних прав та інтересів ПАФ «Нива».

Вважає, що зазначені обставини підтверджують поважність причини пропуску строку на подання касаційної скарги, а тому є підстави для його поновлення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, оцінюючи наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного оскарження

з огляду на таке.

Наведеним вище доводам заявника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року було надано оцінку судом касаційної інстанції в ухвалі від 22 серпня 2023 року, та зазначено про необхідність надання доказів на підтвердження того, що існували виключні обставини, що зумовили пропуск річного строку на подання касаційної скарги, який обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення, визначеного пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, а саме порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення.

Статтею 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм касаційний суд може поновити строк на касаційне оскарження згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані

з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи,

які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення

було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі

у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням

про вручення - якщо така адреса відсутня.

Якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема ненаправленням належним чином у передбачений законом спосіб копії судового рішення особі, яка брала участь в справі, проте не була присутня в судовому засіданні, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною третьою статті 394 ЦПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року, він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.

Зі спливом річного строку особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк

є присічним, за виключенням випадків, передбачених

у частині третій статті 394 ЦПК України.

Отже, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

У справі, що переглядається, Верховний Суд установив, що ПАФ «Нива»

є відповідачем. З огляду на зміст постанови суду від 28 жовтня 2021 року, ПАФ «Нива» оскаржила рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року в апеляційному порядку. Таким чином, заявник був обізнаний про розгляд справи, про перегляд якої подає касаційну скаргу, оскільки він подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

З огляду на постанову суду та інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року складений 28 жовтня 2021 року, надіслано до Реєстру - 29 жовтня 2021 року; зареєстровано - 31 жовтня 2021 року; оприлюднено - 01 листопада 2021 року.

Річний строк, який відповідно до положень частини третьої

статті 394 ЦПК України обраховується від дня складення повного тексту оскаржуваної постанови, у цій справі сплинув 28 жовтня 2022 року. Касаційна скарга подана 10 серпня 2023 року, тобто більше ніж через

1,5 року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, що дає підстави для висновку, що строк на оскарження пропущений.

Таким чином, відсутні обставини, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого строку, так як підстави, наведені в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, не є поважними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, а залежали від самого заявника.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь

у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Заявник також стверджував, що він не отримував копію оскаржуваного судового рішення від 28 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку, однак доказів на підтвердження неможливості отримання ПАФ «Нива» копії постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року не надав та не довів наявності обставин, які б об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню з касаційною скаргою на вказане судове рішення.

Верховний Суд зазначив, що на стадії відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Залишаючи касаційну скаргу ПАФ «Нива» без руху, Верховний Суд роз`яснив заявникові виключні випадки, передбачені частиною третьою

статті 394 ЦПК України, за наявності яких строк на касаційне оскарження, який пропущено більше ніж на 1,5 роки, може бути поновлено. Також вказав, що йому необхідно надати докази порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України.

Отже, на підставі зазначеного, суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк касаційного оскарження за відсутності документів, які підтверджують дату отримання оскаржуваного судового рішення.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України»,

від 16 лютого 2017 року, заява № 18986/06).

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»,

від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Заявнику було запропоновано надати докази на підтвердження того,

що існували виключні обставини, що зумовили пропуск річного строку

на подання касаційної скарги, який обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення, визначеного пунктом 1 частини третьої

статті 394 ЦПК України, а також порушення судом апеляційної інстанції статті 272 ЦПК України. Однак, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 серпня 2023 року їх надано не було.

Вказана процесуальна поведінка ПАФ «Нива» не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Самі лише посилання на пандемію, воєнний стан та статус особи з інвалідністю не можуть свідчити про наявність обставин непереборної сили.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судових рішень. Однак заявник не навів таких обставин.

Верховний Суд вважає, що заявником не надано належних доказів для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у клопотанні ПАФ «Нива» підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду

від 28 жовтня 2021 року не підтверджені відповідними доказами, а безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень,

що набрали законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції,

то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватної агрофірми «Нива» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Нива», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (місто Львів), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк