Справа № 201/6352/23
Провадження № 2/201/2351/2023
У Х В А Л А

03 жовтня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В. розглянувши матеріали заяви відповідача про заміну вжитих заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалами судді Батманової В.В. від 05.06.2023 було відкрито провадження у вищевказаній справі та вжито заходів забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та державному реєстратору вчиняти будь-які дії а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: гараж загальною площею 18,9 кв.м., матеріали стін: цегла, залізо, Опис: Літера А-1. Поверх - 1, гараж загальною площею - 18,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101). Заборонено державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо гаражу загальною площею 18,9 кв.м., матеріали стін: цегла, залізо, Опис: Літера А-1. Поверх - 1, гараж загальною площею - 18,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

28.09.2023 до суду надійшла заява відповідача про заміну вжитих в цій справі заходів забезпечення позову, додавши «окрім державної реєстрації про припинення права власності за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 )».

В обґрунтування заяви, відповідач посилається на те, що має намір добровільно усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки, проте не може це зробити у зв`язку наявністю заборони.

Відповідач 03.10.2023 надав заяву в якій не заперечував проти зміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Дослідивши подану до суду заяву, додані до неї документи та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Згідно з п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№ 9 від 22 грудня 2006 року у п.4роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З поданих до заяви про заміну заходів забезпечення позову доказів судом встановлено, що відповідач має намір добровільно усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки, проте не може це зробити у зв`язку наявністю заборони

Таким чином, вбачається, що вжиті заходи забезпечення позову, на підставі встановленого спору між сторонами по цій справі, на цей час є неефективними та жодним чином не гарантують і не виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача, разом з тим суд зазначає, що наразі підстави, які слугували для забезпечення позову по цивільній справі не змінились, рішення суду за наслідком розгляду справи не ухвалено, за наслідком чого необхідність у вжитті заходів забезпечення позову не відпала.

При розгляді заяви про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням усіх встановлених обставин, суд вважає заяву відповідача про заміну одного заходу забезпечення позову іншим обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Також суд вважає, що замінені заходи забезпечення позову також є співрозмірними ціні позову, є необхідність у заміні заходів забезпечення позову, оскільки зазначене майно у разі ухилення відповідача від виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, може слугувати забезпеченням його виконання, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, оскільки до розв`язання виниклого між сторонами по справі спору по суті, спірне нерухоме майно може бути знов відчужене на користь третіх осіб, за наслідком чого примусове виконання рішення суду, у разі відсутності волі відповідача та третіх осіб на його виконання, буде не результативним, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою можливого виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 156 ЦПК України примірник ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149-153, 156, 354, ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача про заміну вжитих заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Скасувати заборону ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та державному реєстратору вчиняти дії щодо державної реєстрації про припинення права власності за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в іншій частині ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманової В.В. від 05.06.2023 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Адреси сторін:

Позивач: Дніпровська міська рада (, адреса м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.75).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 )

Суддя: В.В. Батманова