Справа № 333/2079/21
Провадження № 2/333/96/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Страхова компанія «АСКА» про стягнення заборгованості в порядку суброгації, -

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку суброгації, посилаючись на те, що 30.06.2018 року в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Дніпровська та вул. Гоголя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «GEELY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням воді ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з договором страхування наземного транспорту за № 839/18-Т/ЗП1 застрахований ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Згідно зі звітом № 253 від 04.07.2018 року вартість відновлюваного ремонту склала 100 647 грн. 66 коп., що перевищує 70 % його дійсної вартості, що згідно з п. 3.15 договору страхування є конструктивною загибеллю транспортного засобу. Вартість придатних залишків транспортного засобу становить 78 000,00 грн. відповідно до п. 27.8 договору, сума страхового відшкодування становить дійсну вартість транспортного засобу на момент укладення договору за вируванням залишків транспортного засобу та встановленої згідно з договором франшизи. Позивачем сплачено на користь власника автомобіля «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування у розмірі 70 410,00 грн. (153 000,00 ринкова вартість) 78 000,00 грн. (вартість приданих залишків) 46 590,00 (франшиза безумовна). Відповідно до витягу з ЦБД МТСБУ від 29.03.2021 року про перевірку чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ пошук не дав результатів. Оскільки цивільна-правова відповідальність власника автомобілю «GEELY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ на момент пригоди, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має право зворотної вимоги до ОСОБА_1 ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг у сумі 70 410,00 грн. та суму судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду порядку спрощеного позовного провадження в судовому засідання з викликом сторін.

03.06.2021 року до суду від представника відповідача адвоката Турчинського М.І. надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Страхову компанію «АСКА», так як на момент пригоди автомобіль ОСОБА_1 був забезпечений страховим відшкодуванням відповідно до полісу № АК 8525022.

Ухвалою суду від 03.06.2021 року клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи СК «АСКА» задоволено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. За клопотанням сторони відповідача судом неодноразово відкладався розгляд справи. Станом на 16.10.2023 року заяв, клопотань про відкладення судового засідання від відповідача та його представника не надходило.

Представник третьої особи Страхової компанії «АСКА» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не надано.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.05.2018 року між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 839/18-Т/ЗП1 автомобіля «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6-11).

30.06.2018 року, в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Дніпровська та вул. Гоголя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «GEELY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 15).

Станом на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність наземного транспорту «GEELY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у Страховій компанії «АСКА», поліс № АК 8525022, строк дії з 14.03.2018 року по 13.03.2019 року (а.с. 53).

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика палата Верховного Суду дала наступні роз`яснення.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Згідно зі звітом № 253 від 04.07.2018 року вартість відновлюваного ремонту склала 100 647 грн. 66 коп., що перевищує 70 % його дійсної вартості, що згідно з п. 3.15 договору страхування є конструктивною загибеллю транспортного засобу. Вартість придатних залишків транспортного засобу становить 78 000,00 грн. відповідно до п. 27.8 договору, сума страхового відшкодування становить дійсну вартість транспортного засобу на момент укладення договору за вируванням залишків транспортного засобу та встановленої згідно з договором франшизи (а.с. 21-27).

Позивачем сплачено на користь власника автомобіля «RANAULT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування у розмірі 70 410,00 грн. (153 000,00 ринкова вартість) 78 000,00 грн. (вартість приданих залишків) 46590,00 (франшиза безумовна), про що свідчить платіжне доручення № 9724286 від 23.07.2018 року (а.с. 20).

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 за шкоду заподіяну майну була застрахована в СК «АСКА». Страхова сума в даному випадку відповідно до полісу № АК 8525022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 100 000,00 грн.

Позивач не звертався з вимогою про страхове відшкодування до СК «АСКА», що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 .

Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені випадки коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Обставини спірних правовідносин не підпадають під дію вказаної норми.

З огляду на відсутність доказів звернення позивача до страховика відповідача з приводу суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 70 410,00 грн., а також відомостей, чи було отримано відмову страховика у виплаті вказаної суми, суд не знаходить правових підстав для покладення відповідальності за завдані збитки безпосередньо на особу, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 , так як в даному випадку деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів.

Отже, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування, яка не перевищує ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, виступає виключно страховик завдавача шкоди, який виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до п. 8 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України (1618-15). У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Отже, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення завданої шкоди до ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем стосовно вказаних вимог, а не до страховика СК «АСКА», який є належним відповідачем по цих вимогах, відсутні.

Вказаний висновок суду узгоджується з постановою Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог до відповідача, тому позов не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, тому судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Страхова компанія «АСКА» про стягнення заборгованості в порядку суброгації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик