Номер провадження 2/725/19/23
09.10.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючої судді Піхало Н.В.
за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ «Страхова компанія «Ю-ЕС-АЙ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що 18 грудня 2021 року о 17 год. 28 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Мерседес Бенц Спрінтер 515», державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Мамаївці по вул. Шевченка, 230 а, та перед початком руху не перевірив і не забезпечив технічно-справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху у автомобіля відірвались два задніх лівих колеса, що призвело до пошкодження транспортного засобу «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортного засобу «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив п.2.3 А ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
В подальшому, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.02.2022 року у справі №718/3150/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і за його вчинення накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок в дохід держави.
Крім того вказувала, що в результаті вчинення водієм ОСОБА_2 даної дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано збитків, які полягають в тому, що даною дорожньо-транспортною пригодою було значно пошкоджено належний їй транспортний засіб «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_4 .
З метою встановлення розміру завданої майнової шкоди, 14.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до судового експерта Павлишина Я.Д. про проведення авто товарознавчої експертизи.
Відповідно до висновку №11-01-22 від 15.04.2022 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті пошкодження під час ДТП 18.12.2021 року станом на дату виконання експертизи становить 35 403 гривень 19 копійок. Проводити відновлювальний ремонт автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 пошкодженого внаслідок ДТП 18.12.2021 року економічно не доцільно.
Також вказувала, що додатково було проведено авто-товарознавчу експертизу утилізації автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та відповідно до висновку №11/1-01-22 від 15.04.2022 року вартість утилізації складає 8764 гривень 79 копійок.
При цьому, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії №202446350, строком дії один рік, тобто з 12 січня 2021 року по 11 січня 2022 року, що охоплює дату вчинення ДТП й відповідно вона звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування, яке направила поштою рекомендованим листом з повідомлення, проте лист було повернуто з причин відсутності адресата за вказано адресою.
Від представника позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник ТДВ «Страхової компанії «Ю-ЕС-АЙ» в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав.
Так, положеннями ч.1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідачів та можливості ухвалення заочного рішення судом, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Крім того, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується відповідними доказами, наявними у матеріалах справи.
18 грудня 2021 року о 17 год. 28 хв. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц Спрінтер 515» державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Мамаївці по вул. Шевченка,230 а, та перед початком руху не перевіривши і не забезпечивши технічно-справний стан автомобіля, допустив під час руху автомобіля відривання двох задніх лівих колес. Що призвело до пошкодження транспортного засобу «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортного засобу засобу «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_3 , й відповідно допустив такими діями порушення п.2.3 А ПДР України.
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.02.2022 року у справі №718/3150/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і за його вчинення накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок в дохід держави. Вищевказана постанова суду оскаржена не була та вступила в законну силу 11 березня 2022 року (а.с.13-15).
Таким чином, судом достовірно встановлено, що в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 отримав значні механічні пошкодження, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності(а.с.60).
Зокрема, відповідно до висновку експерта №11-01-22 від 15.04.2022 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті пошкодження під час ДТП 18.12.2021 року станом на дату виконання експертизи становить 35 403 гривень 19 копійок. Проводити відновлювальний ремонт автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 пошкодженого внаслідок ДТП 18.12.2021 року економічно не доцільно(а.с.17-33).
Також, додатково було проведено авто-товарознавчу експертизу утилізації автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та відповідно до висновку №11/1-01-22 від 15.04.2022 року вартість утилізації складає 8764 гривень 79 копійок(а.с.55-59).
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.1187 ЦК України, встановлено, що шкода,завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу №202446350 була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (а.с.16).
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №202446350 встановлено, що франшиза становить 1000 (одна тисяча) гривень (а.с.16).
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Такі висновки вбачаються з постанови ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18, а також відображено в постанові ВС від 26 червня 2019 року у справі №712/7242/16-ц.
З матеріалів справи вбачається, що згідно полісу №202446350 сума страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяна майну становить 130000 гривень 00 копійок, франшиза 1000 гривень.
Таким чином, з цього випливає, що страховик у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Водночас, для відшкодування шкоди заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, розмір такої шкоди має бути підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Таким чином суд вважає, що висновок експерта №11-01-22 від 15.04.2022 року, як єдиний належний та допустимий доказ вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 є обґрунтованим.
Окрім цього слід зазначити, що представником відповідача не подано суду іншого доказу який б спростовував висновки надані позивачем.
Отже, враховуючи висновок експерта №11-01-22, експерта Павлишина Я.Д.від 15.04.2022 року, як належний, достатній та допустимий доказ, з урахуванням суми страхового відшкодування за заподіяну майну шкоду 130000 гривень 00 копійок та з урахуванням франшизи 1000 гривень 00 копійок, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів детально регламентовано дії водія,транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Разом з тим у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Такий висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 465/4287/15 (провадження 14-406цс19).
У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.
Якщо ж особа впродовж річного строку для звернення із заявою про страхове відшкодування подала позовну заяву до суду, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Вказана позиція також узгоджується з висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), у якому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Таким чином суд вважає, оскільки ДТП мало місце 18.12.2021 року, а позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення страхового відшкодування 28.11.2022 року, тобто з межах визначеного строку для звернення із заявою про страхове відшкодування, то позивач скористався своїм правом звернутися безпосередньо до суду із позовом до страховика про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом.
Керуючись ст. ст. 386,396,1166,187,1188,1194 ЦК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало