Справа № 948/1791/23
Провадження № 2-о/948/38/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України в судовому засіданні 17.10.2023 року проголошено вступну та резолютивну частину ухвали

в с т а н о в и в :

Суть заяви

У вересні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною заявою у якій просить встановити факт належності йому архівної довідки, яка видана КУ «Трудовий архів Новосанжарської селищної ради» Полтавської області, оскільки внаслідок помилок зроблених в документах виникла невідповідність між документами, що потрібне йому для призначення пенсії.

За ухвалою суду від 04.10.2023 р. відкрито провадження (а.с.17).

Клопотання заінтересованої особи

Представник заінтересованої особи 10.10.2023 р. направив відзив, в якому вказує на те, що вимоги заявника є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що звертаючись до суду з даною заявою, заявник вказує на те, що встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів потрібне для призначення пенсії за віком, тоді як в матеріалах справи є рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.09.2023 р. про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому за цих обставин є наявний спір про право.

У зв`язку з наведеним, ГУПФУ просить заяву залишити без розгляду та закрити провадження у справі (а.с.21-25).

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні заявник не зміг висловитися з питання поставленого заінтересованою особою.

Мотиви суду

Як видно з матеріалів справи, за рішенням від 08.09.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із ст. 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-IV, з якого вбачається, що за результатами розгляду його документів до страхового стажу не зараховано згідно трудової книжки від 12.10.1984 Укр №-1021866 період роботи з 18.11.1977 по 80 р., оскільки повна дата та наказ про звільнення не зазначено, на титульному аркуші трудової книжки дата народження заявника зазначена не повністю, запис не засвідчений печаткою, а також не зараховано згідно архівної довідки від 21.04.2023 р. №01-13/129 та акту перевірки від 05.07.2023 р. №1600-0903-1/5120 (3125) періоди роботи у колгоспі ім. Ілліча за 1976 р., оскільки по батькові заявника зазначено скорочено, за 1977 р., оскільки ім`я не відповідає паспортним даним, по батькові зазначено скорочено, за 1978 р., оскільки ім`я не відповідає паспортним даним, за 1979 р., оскільки прізвище заявника не відповідає паспортним даним (а.с.9).

Згідно з архівною довідкою № 01-13/129 від 21.04.2023, що видана Комунальною установою « Комунальний архів Новосанжарської селищної ради», у книзі обліку розрахунків по оплаті праці працівників колгоспу імені Ілліча Новосанжарського району Полтавської області записано про те, що в 1976 році відпрацював кількість днів та отримував заробітну плату ОСОБА_1 , в 1977році ОСОБА_1 , в 1978 році ОСОБА_1 , в 1979 році ОСОБА_1 , а в 1980 р. ОСОБА_1 .

Згідно з архівною довідкою архівного відділу Полтавської районної військової адміністрації №07-04-Н/71 від 09.06.2023, рішенням зборів уповноважених колгоспу ім. Ілліча від 24.12.1994р. господарство реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Ілліча, яке є правонаступником колгоспу. А рішенням від 27.12.1999 р. та 20.01.2000 р. реорганізовано господарство в приватну фірму «Нехвороща» (а.с.13), діяльність якого припинена (а.с.14).

Так, ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Ураховуючи викладене, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Так, як вбачається з матеріалів справи вказаний факт потрібен заявнику для призначення пенсії, в чому йому відмовило Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке у поданому відзиві звертає увагу про наявність рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому вважає, що наявний спір про право.

За вказаних обставин, суд вважає, що в даній справі наявний спір про право, оскільки заявник, зокрема, просить встановити факт належності йому архівної довідки, трудовий стаж за якою неврахований заінтересованою особою, внаслідок чого останньою відмовлено заявнику в призначенні пенсії.

Врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, суд визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні в порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Також, ч.4 ст.263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Питання про вирішення юрисдикційності спору з`ясовується судами на стадії відкриття провадження у справі, а якщо на стадії відкриття допущено помилку або неможливо було з`ясувати питання юрисдикції, тоді суд на будь-якій стадії розгляду справи вправі закрити провадження з підстав помилкового обрання відповідної юрисдикції. Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 р. у справі №539/4118/19.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо розмежування умов залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також закриття провадження у справі в порядку окремого провадження Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 р. у справі № 539/4118/19 дійшов таких висновків.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в аналізі застосування ч.6 ст. 294 ЦПК України виходить з того, що залишити без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що оскільки між сторонами виник спір про право на призначення пенсії за віком, заінтересована особа є суб`єктом владних повноважень, а відтак його слід розглядати виключно у порядку адміністративного судочинства, тобто зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.315,318, 255,263,294 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту належності документу закрити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 17.10.2023 року.

Суддя С.В. Кравець