РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

при секретарі Бочаровій М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувається поза межами приміщення суду, діючи з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки, додаткові відпустки та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду, з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою, в якій зазначив, що з 04.06.2018 року по 31.12.2018 року та з 14.06.2019 року по 24.10.2019 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ "ДАНКО". Він, як особа, що безпосередньо брала участь в антитерористичній операції , відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» має право на додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік. Згідно ст. 10 ЗУ « Про відпустки» він має право на щорічну та додаткову відпустку за 2018 рік у повному обсязі, оскільки відпрацював 6 місяців 27 днів. Також у 2019 році він відпрацював 4 місяці 10 днів, а тому, має право на 8 днів щорічної відпустки та на додаткову відпустку тривалістю 14 днів, оскільки додаткова відпустка надається у повному обсязі за календарний рік не залежно від відпрацьованого часу.

Працюючи у відповідача, свого права на щорічну та додаткову відпустку він не використав, а тому, відповідно до вимог ст. 24 ЗУ « Про відпустки» має право на отримання грошової компенсації.

В порушення вимог статті 47, 116 КЗпП відповідач не виплатив йому грошової компенсації за невикористані відпустки та не провів повного розрахунку в день звільнення.

Зазначив, що відповідач не надав відповіді на його запит щодо розміру заробітної плати, у зв`язку із чим він здійснив розрахунок недоотриманих сум, виходячи з розміру виплат, які він отримував від відповідача на свою банківську картку.

Так, розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку у 2018 році складає 19285,2 грн. із розрахунку119728,31 /149 робочих днів*24 календарних днів щорічної відпустки.

Розмір компенсації за невикористану додаткову відпустку у 2018 році складає 11249,7 грн. із розрахунку 119728,31 /149 робочих днів*14 календарних днів додаткової відпустки.

Розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку у 2019 році складає 4351,2 грн. із розрахунку 49495/91 робочих днів * 8 календарних днів щорічної відпустки.

Розмір компенсації за невикористану додаткову відпустку у 2019 році складає 7614,6 грн. із розрахунку 49495/91 робочих днів * 14 календарних днів додаткової відпустки.

Просив стягнути з відповідача вищевказані суми.

Крім того, на підставі ст.117 КЗпП просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 31.12.2018 року по 30.01.2020 року в сумі 295668,9 грн. із розрахунку 23417,32 ( листопад 2018 року)+ 22575,55 грн. (грудень 2018 року) / 42 робочих дні за два місяці = 1095,07 грн. середньоденна заробітна плата

Представник ТОВ «ДАНКО» надав відзив на позову заяву, в якій вказав, що не визнає жодних обставин, викладених позивачем у позові

Так, відповідно до ст. 21 КЗпП між ТОВ «Данко» та ОСОБА_1 двічі вкладалися безстрокові трудові договори, на підставі яких останнього було прийнято на роботу до Товариства, з 04.06.2018 по 31.12.2018 та з 14.06.2019 по 24.10.2019. В перший раз позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП, в другий на підставі п. 4 ст. 36. ст. 38 КЗпП про що були внесені записи до трудової книжки ОСОБА_1 .

Посадовий оклад ОСОБА_1 згідно чинних в той момент штатних розкладів у 2018 році становив - 3 750.00 грн., що визначено наказом ТОВ «Данко» від 31.05.2018 № 68-к про прийняті на роботу. У 2019 році - 4 200 грн. - наказ від 13.06.2019 № 56-к. З оглядом на зазначене, не є зрозумілим позиція позивача про розмір його середньоденної заробітної плані в сумі 1 095.07 грн.

Надані позивачем роздруківки з банківських рахунків не мають жодного виношених до обставин справи, оскільки в даних не відображено нарахування грошових коштів у вигляді заробітної плати від імені ТОВ «Данко».

Товариство, керуючись положеннями ст. 115 КЗпП , ст. 24 Закону України «Про оплату праці» здійснювало виплати заробітної плати ОСОБА_1 через касу у готівковій формі, що підтверджується долученими до Відзиву видатковими касовими ордерами типової форми.

Зважаючи на відпрацьований позивачем робочий час та фактичні дати звільнення, а також з огляду на невикористану щорічну відпустку у 2018/2019 Товариством здійснено на користь ОСОБА_1 всі виплати, передбачені ч. І ст. 47., ст. 116 КЗпП, в т.ч. компенсації, згідно ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» та ст. 83 КЗпП, в останні дні праці.

Щодо компенсації невикористаної додаткової відпустки ОСОБА_1 , представник відповідача зазначив, що така відпустка не належить до щорічних відпусток, а тому, на неї не поширюються норми, передбачені ч.1 ст. 83 КЗпП та ч.1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», у тому числі й право на ори манн компенсації у разі її невикористання. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що посадові особи ТОВ «Данко» допустили порушення діючого законодавства, оскільки податки сплачувалися виходячи із розмір мінімальної заробітної платні, а не з розміру фактичної заробітної плати, яку він отримував на картковий рахунок. Гроші через касу підприємства він ні коли не отримував, всі його підписи, які містяться в договорах про прийняття на роботу, про припинення трудового договору, а також в касових ордерах, зроблені не ним та є підробленими.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, що вкладені у позовні заяві та у відповіді на відзив та доповнив, що під час перебування у трудових відносинах з відповідачем заробітна платня перераховувалася на його особисті рахунки, що були відкриті на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» та АЬ КБ «Альфа банк». Перекази робилися від імені однієї із співробітниць ТОВ «Данко». Розмір його заробітної плати значно перевищував суми, про які вказує відповідач. В подальшому звернувся до суду з клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача - адвокат Бичковський Є.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов. Звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку осіб, що беруть участь по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки 22/39 від 29.03.2019 року, що видана командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності України в 2016 -2017 роках.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 , останній у період з 04.06.2018 року по 31.12.2018 року та з 14.06.2019 року по 24.10.2019 року перебував трудових відносинах з ТОВ "ДАНКО".

Згідно зображення з електронного додатку «Приват 24» вбачається факт періодичного переведення грошових коштів від імені ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 у період з 20.07.2018 року по 31.01.2019 року.

З витягу з карткового рахунку НОМЕР_2 Альфа банк вбачається факт періодичного надходження грошових коштів у період з 02.12.2019 року по 10.07.2019 року

Наказом ТОВ « Данко» № 68-к від 31.05.2018 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду обліковець палива та мастильний матеріалів з 04.06.2018 року, оклад 3750 грн.

Наказом ТОВ «Данко» № 148-к від 31.12.2018 року припинено дію трудового договору з ОСОБА_1 .

Наказом ТОВ «Данко» № 56-к від 13.06.2019 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду дорожній робітник з 14.06.2019 року, оклад 4200 грн.

Наказом ТОВ « Данко» № 106/1 від 24.10.2019 року припинено дію трудового договору з ОСОБА_1 .

Згідно копії видаткових касових ордерів ТОВ « Данко» від 13.07.2018 року, 16.07.2018 року, 27.09.2018 року, 22.11.2018 року, 22.11.2018 року, 22.11.2018 року, 24.01.209 року, 28.08.2019 року, 30.08.2019 року, 25.09.2019 року, 31.10.2019 року, 22.11.2019 року вбачається факт отримання ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 2867,81 гр.; 3018,75 гр.; 3018,75 гр.; 3018,75 гр.; 3018,75 грн.; 3018,75грн.; 3018,75грн.; 3516,24грн., 3516,24 грн., 3516,24 грн., 3516,24 грн.; 3644,45грн. відповідно.

Розмір та дати виплати вищевказаних сум також підтверджується оригіналом довідки ТОВ «Данко» № 120620-1 від 12.06.2020 року

На виконання ухвали суду від 29.11.2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області надано відомості про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, згідно яких заробітна плата останнього, що отримана в ТОВ «Данко» у 2018 році за другий квартал -3562,5 грн; третій квартал 11250 грн, четвертий квартал - 12733,56 грн. У 2019 році за другий квартал - 2184грн; третій квартал 13104грн, четвертий квартал 4527,27 грн,

Вказана інформація у повній мірі співпадає з інформацією, вказаною у формі ОК -5 від 11.01.2022 року, що надана Пенсійним фондом України на вимогу суду.

За таких обставин суд приймає довідку ТОВ «Данко» № 120620-1 від 12.06.2020 року як належний та допустимий доказ.

Суд виходить з вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року з ТОВ «Данко» було витребувано оригінали наказів року про прийняття на роботу ОСОБА_1 , наказів про припинення трудових відносин з ОСОБА_1 , видаткових накладних від 13.07.2018 року, 16.07.2018 року, 27.09.2018 року, 22.11.2018 року, 22.11.2018 року, 22.11.2018 року, 24.01.209 року, 28.08.2019 року, 30.08.2019 року, 25.09.2019 року, 31.10.2019 року, 22.11.2019 року.

13.09.2021 року на адресу суду надійшов лист, в якому представник ТОВ «Данко» зазначає, що в серпні 2020 року, в ході розслідування кримінального провадження № 000014 старшим слідчим ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУГУДФС у Київській області Кравченко Є.В. вилучено з ТОВ « Данко» оригінали документів, у тому числі: наказ № 68-к від 31.05.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 , наказ № 148-к від 31.12.2018 року про припинення трудових відносин з ОСОБА_1 , видаткову накладну від 28.08.2019 року.

На підтвердження факту вилучення документів представник ТОВ «Данко» надано копії Вимоги старшим слідчим ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУГУДФС у Київській області Кравченко Є.В. від 11.08.2020 року, протоколу отримання документів від 18.08.2020 року

На численні запити суду на адресу другого відділу розслідування кримінальних проваджень СУГУДФС у Київській області щодо підтвердження факту вилучення оригіналів спірних документів та встановлення місця їх знаходження відповіді на адресу суду не надійшло.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги лист експерта № 221/18-25/20/16/22 від 01.12.2022 в якому зазначено про неможливість проведення експертного дослідження за відсутності оригіналів документів, суд вважає недоцільним призначення по справі почеркознавчої експертизи.

Позиція позивача про те, що розмір його заробітної плати був значно більший за суми, зазначені у видаткових накладних, не приймається до уваги, оскільки є необґрунтованою, недоведеною, та такою, що суперечить іншим доказам по справі, у тому числі довідці ТОВ «Данко» № 120620-1 від 12.06.2020 року, форі ОК -5 від 11.01.2022 року, що надана Пенсійним фондом України та інформації, що надана Головним управлінням ДПС у Донецькій області.

На думку суду, не є й доказами на підтвердження позиції позивача щодо розміру його заробітної плати й виписки з банківських карткових рахунків, доданих до позовної заяви, оскільки з їх змісту не можливо встановити призначення платежу, ідентифікувати відправника грошей ОСОБА_2 як представника ТОВ «Данко». Виписки з рахунків АТ КБ «Альфа банку» взагалі не містять вказівок на особу, що відправляла гроші.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що він не підписував вищевказані накази та видаткові ордери, а всі його підписи, що містяться у цих документах, підроблені, не є слушними, оскільки питання дотримання чи недотримання посадовими особами ТОВ «Данко» вимог закону при складанні вищевказаних документів не належить до предмету спору по цій справі.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» особи, які належать до учасників бойових дій (статті 5, 6) мають право на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Частиною першою статті 83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Статтею 77-2 КЗпП України та пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» передбачено надання учасникам бойових дій, інвалідам війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», додаткової відпустки із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Оплата такої відпустки здійснюється за рахунок підприємства, а для її отримання статус працівника має бути підтверджений відповідним посвідченням учасника бойових дій або інваліда війни.

Додаткова відпустка не належить до категорії щорічних і надається понад тривалість щорічної відпустки та інших видів відпусток. Вона надається у календарному році, а не за робочий рік, тобто незалежно від стажу роботи. У разі невикористання зазначеної додаткової відпустки, її не можна перенести на наступний календарний рік, не можна подовжити у разі хвороби працівника та не можна ділити на частини.

Законодавством не передбачено можливості заміни цієї відпустки грошовою компенсацією, в тому числі і при звільненні. Вказана правова позиція зазначена в Постанові ВС від 08.09.2018 року у справі № 750/9956/17, провадження № 61-12223св18

За таких обставин суд набуває висновку про недоведеність доводів позивача щодо порушення ТОВ «Данко» вимог статті 47, 116 КЗпП при його звільненні у 2018 та 2019 роках та визнає позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про заробітну плату», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач також просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати.

Позивачі у справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 та постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 61-1128св18, в яких зазначено, що середній заробіток це компенсація за порушені права, а не заробітна плата.

Таким чином за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивача має бути стягнутий судовий збір у розмірі 2956,68 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки, додаткові відпустки та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави у розмірі 2956 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 68 коп. на рахунок отримувача: UA0005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков