Єдиний унікальний номер 722/2021/23
Номер провадження 2-о/722/148/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Суського О.І.

секретаря: Сімак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 23.02.2012 року між заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено шлюб. Від вказаного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В серпні 2020 року ОСОБА_2 разом із старшим сином ОСОБА_4 переїхала проживати окремо від сім`ї в м.Сокиряни Чернівецької області, а молодший син залишився проживати з заявником ОСОБА_1 . З 2020 року заявниця ОСОБА_2 участі в вихованні сина ОСОБА_3 не бере, матеріального його не забезпечує та спільно не проживає. Наприкінці 2020 року ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_1 , що подальше перебування її в зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона зустріла іншого чоловіка, якого покохала та з яким хоче створити сім`ю, у зв`язку із цим хоче розірвати шлюб. В свою чергу, ОСОБА_1 не заперечую проти розірвання шлюбу, оскільки ще до від`їзду ОСОБА_2 в інше місце проживання, тривалий час між ними не було взаєморозуміння по взаємоповаги, погляди на життя були дуже різними, а тому вирішення простих побутових проблем закінчувалось сварками. У зв`язку із цим, заявник ОСОБА_1 втратив прочуття любові до заявниці ОСОБА_2 , тому не заперечував проти її переїзду в інше місце, а на даний час не проти розірвати шлюб.

14.09.2023 року між заявниками було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місце проживання дитини ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Олексюк С.В.

Відповідно до п.1.1. Договору місцем проживання дитини ОСОБА_3 сторони визначили місце проживання батька. Також сторони домовились покласти обов`язки щодо виховання дітей, утримання, піклування про їх здоров`я, забезпечення достатнього рівня освіти.

Заявники вважають за необхідне встановити факт самостійного виховання ОСОБА_1 його малолітнього сина, ОСОБА_3 , оскільки, чинним законодавством не передбачено іншого (позасудового) порядку встановлення цього факту, яке для заявника ОСОБА_1 має важливе юридичне значення, з огляду на наступне.

Враховуючи, що заявниця ОСОБА_2 самоусунулась від участі у вирішенні питань життя дитини ОСОБА_3 , весь тягар виховання, утримання, та піклування про сина покладено на заявника ОСОБА_1

ОСОБА_1 з 2020 року самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням сина ОСОБА_3 , добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для дитини необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечує його усім необхідним.

Так, заявник ОСОБА_1 приділяє достатньо часу для розвитку дитини, сприяючи інтелектуальному та духовному зростанню: слідкує за його навчанням, допомагає та перевіряє домашнє завдання, додатково займається з сином, що безперечно сприяє покращенню його успішності в навчанні та подальшому розвитку.

Також зазначив, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №638 від 14.09.2023 року, складеного комісією у складі інспектора відділу з питань соціальної роботи Скунярин Н.Д., спеціаліста І категорії відділу з питань соціальної робот и Леонтьєвої Н.А., уповноваженого представника сім`ї ОСОБА_1 , сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , при проведенні обстеження умов проживання встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає батько ОСОБА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , який знаходиться на повному утриманні та вихованні батька. За вказаною адресою зареєстрований син заявника ОСОБА_4 , але не проживає. Проживає разом з матір`ю. Дружина заявника за вказаною адресою не проживає, спільного господарства не веде, участі у вихованні сина ОСОБА_3 не бере, матеріально не допомагає.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 турбується і про здоров`я дитини: забезпечує здорове харчування сина, використовуючи натуральні та корисні продукти, багато часу приділяє загартовуванню, забезпечує проходження профілактичних оглядів лікарями та за необхідності займається лікуванням тих чи інших хвороб сина. Малолітній ОСОБА_3 задекларований та перебуває на медичному обліку та спостереженні у сімейного лікаря Кіцманської амбулаторії сімейної медицини та спеціалізованої допомоги КНП «Кіцманський центр первинної медичної допомоги». За медичною допомогою в Кіцманську АСМДС до сімейного лікаря з дитиною постійно звертається батько - ОСОБА_1 рекомендації та призначення лікаря виконує.

Згідно довідки Кіцманського закладу дошкільної освіти №17 від 20.09.2023 року малолітній ОСОБА_3 виховується в старшій групі Кіцманського закладу дошкільної освіти. До закладу дитину приводить та забирає лише батько, ОСОБА_1 хлопчик завжди доглянутий, охайний, в гарному настрої. Батько постійно спілкується з вихователями, цікавиться життям дитини в колективі ровесників, його досягненнями та успіхами, відвідує всі заходи, які проводяться для батьків. Мати контакту із закладом, в якому виховується її син, не підтримує, із вихователями та адміністрацією не спілкується.

При цьому, ОСОБА_2 не заперечує проти встановлення факту самостійного виховання заявником ОСОБА_1 сина, оскільки це відповідатиме інтересам дитини з огляду на те, що вона не має фізичної та матеріальної можливості піклуватися про нього.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, стаття 184 Кодексу законів про працю України встановлює заборону у відмові одинокій матері в прийнятті на роботу, зниження заробітної плати та у звільненні за ініціативою роботодавця до досягнення дитиною 14-літнього віку. Якщо роботодавець відмовляє у прийнятті на роботу, то в такому разі він повинен надати письмові пояснення, а жінка, якій відмовлено у роботі, має право звернутись до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про відпустки" одинокій матері, батьку надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів (без урахування святкових і неробочих днів). Невикористану за попередні роки додаткову відпустку одинока мати може взяти в будь-який час, або ж у разі звільнення вона буде компенсована грошима. Крім того, їм даються щорічні відпустки у зручний для них час.

Згідно з ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" одинокі матері мають право на фінансову підтримку дитини в розмірі, встановленому ст.18-3 цього ж закону.

В порядку передбаченому п. «а» підпункту 169.1.3 ст. 169 Податкового кодексу України, одинокій матері надається податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 150% суми звичайної податкової соціальної пільги у розрахунку на кожну дитину віком до 18 років.

Порядок встановлення правового статусу «одинокого батька», не врегульовано законодавством, однак Верховний Суд вбачає можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого є у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Таким чином для набуття статусу «одинокий батько», необхідні дві умови: 1) не перебування у шлюбі; 2) виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Враховуючи викладене заявники просили розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України.

Просить встановити факт самостійного виховання та утримання заявником ОСОБА_1 його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, подали до суду спільну заяву про проведення судового засідання без їх присутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що подана сторонами заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 23.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Стрілецько-Кутською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом №03.

Під час шлюбу у заявників народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники з 2020 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, заявниця ОСОБА_2 проживає окремо, у заявників різні погляди на життя, втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, вирішення побутових проблем закінчувалось сварками, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін.

Окрім цього, судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права малолітніх дітей, оскільки згідно договору, укладеного 14.09.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Олексюк С.В., заявники визначили з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 з 2020 року повністю перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються копією витягу з Реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_2 , копією витягу з Реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_1 , копією витягу з Реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_3 , актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 14.09.2023 року за №638, довідкою про участь батька вихованця старшої групи ОСОБА_3 в освітньому процесі дитини посвідченої директором Кіцманського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Сухолтюк О. від 20.09.2023 року за №17, довідкою виданою генеральним директором КНП "Кіцманський центр ПМД" Косташик Є., інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно номер інформаційної довідки 346228966 від 12.09.2023 року, копією договору купівлі-продажу від 16.09.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Троянською М.М. та визнаються сторонами.

Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст.24, 104, 105, 109, 112-115 СК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 23.02.2012 року виконавчим комітетом Стрілецько-Кутською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом №03.

Прізвище заявниці ОСОБА_2 залишити без змін - « ОСОБА_10 ».

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сокирянський районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: