Справа № 646/4072/21
№ провадження 2/646/365/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.23 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Григоренко І.Б.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/4072/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міхеєва Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гузєєва Ірина Валентинівна, про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,
Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38.8 кв.м. - відумерлою та передати вказану квартиру до територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гузєєвою Іриною Валентинівною на вищезазначену квартиру від 29.11.2016 року, витребування квартири на користь Харківської міської ради від добросовісного набувача ОСОБА_2 , яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2016 № 642, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Міхеєвою Т.М. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до листа Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 19.05.2021 квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22.11.1994. В день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за його останнім місцем проживання у вищевказаній квартирі, в якій він був зареєстрований та проживав. Як вбачається з листа Відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 19.05.2021, невстановленими особами з метою заволодіння вищевказаною квартирою, використано підробні документи, а саме свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 11.04.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідоцтва про народження ОСОБА_3 (видумана особа) серії НОМЕР_3 , в якому зазначено, що останній є сином спадкодавця ОСОБА_4 . Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 помер м. Харкові, відкриття спадкової справи у іншому нотаріальному округу є порушенням законодавства про нотаріат. Як вбачається з інформації, наданої поліцією, ОСОБА_3 не був сином спадкодавця ОСОБА_4 , а при отриманні ним свідоцтва про право на спадщину було використано підроблені документи, є всі підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину, яке видане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 - недійсним. Отримавши свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_3 продав вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 06.12.2016 ОСОБА_2 . З огляду на спрямованість вказаного договору на незаконне заволодіння квартирою, вказаний правочин є таким, що порушує публічний порядок, тобто, є нікчемним в силу ч.ч.1-2 cт. 228 ЦК України.
Ухвалою суду від 24.06.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.11.2021 р. прийнято цивільну справу до провадження суддею Янцовською Т.М.
Ухвалою суду від 15.03.2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.
Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач ОСОБА_2 та треті особи - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міхеєва Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гузєєва Ірина Валентинівнау судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. ст. 181, 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову не скористались.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ліпінською І.Е.
З листа ХОБСМЕ від 08.06.2021 р. № 02-06/1090 вбачається, що труп громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав адресою АДРЕСА_2 , був зареєстрований у відділі судово-медичної експертизи трупів 29.10.2016 р. за № 3023-Дм/16. Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» та п. 2.1. «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545, лікарське свідоцтво про смерть гр. ОСОБА_6 було видано уповноваженій особі 25.11.2016 р; поховання гр. ОСОБА_4 було здійснене уповноваженою особою 29.11.2016 р.; лікарське свідоцтво про смерть гр. ОСОБА_7 за № 3023-Дм/16 зареєстроване у відділі ДРАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.
З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 24.05.2021 р. вбачається, що ОСОБА_4 станом на 28.10.2016 р. мав реєстрацію за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно повідомлення завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 10.01.2022 р. за даними перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ за 2016-2022 роки Восьмої Харківської державної нотаріальної контори та П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремленого підрозділу), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадкові справи не заводилися.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, реєстровий № 642, Гордя А.А., діюча по довіреності від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , продав, а ОСОБА_2 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно до договору купівлі-продажу від 06.08.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстровий № 883, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
За інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інформації» реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не проводилась.
Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). Відтак, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади.
Згідно ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Відумерла спадщина це майно померлого, яке не переходить до його спадкоємців. Відумерла спадщина може утворитися, якщо на день смерті спадкодавця не виявиться спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, а також якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщини або всі спадкоємці позбавлені права на спадкування.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається з моменту реєстрації цього права.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивачем всупереч ст. ст. 12, 335 ЦПК України не зазначено про майно, що становить спадщину після померлого ОСОБА_4 , а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю.
Матеріали цивільної справи не містять відомостей про право власності, зареєстрованого за ОСОБА_4 , зокрема за інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інформації» реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не проводилась. Реєстрація ОСОБА_4 станом на 28.10.2016 р. за адресою АДРЕСА_2 не підтверджує наявність у нього права власності на спірну квартиру.
Щодо вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гузєєвою Іриною Валентинівною на спірну квартиру від 29.11.2016 року, суд зазначає наступне.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (стаття 1301 ЦК України).
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.
Позивачем в обґрунтування зазначеної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, не доведено, що особа, якій видано свідоцтво - ОСОБА_3 , не мав право на спадкування квартири за адресою АДРЕСА_2 . В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину саме після померлого ОСОБА_4 , оскільки згідно повідомлення завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 10.01.2022 р. за даними перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ за 2016-2022 роки після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадкові справи не заводилися.
Щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, суд зазначає наступне.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (статті 387, 388 ЦК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного позову.
Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.
Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частини перша та третя статті 388 ЦК України).
Відтак саме власнику або законному користувачу майна належить право на витребування майна з незаконного володіння (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2110/15-ц та від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13).
У даній справі встановлено, що Харківська міська рада не є власником або законним користувачем спірного майна квартири за адресою АДРЕСА_2 , тому у неї немає підстав для витребування майна на свою користь як неволодіючого власника або користувача.
В зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позову.
Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, ст. ст. 321, 328, 334, 387, 388, 1216, 1220, 1277, 1296, 1298, 1301 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280, 335 ЦПК України,
У задоволенні позову Харківської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міхеєва Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гузєєва Ірина Валентинівна, про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відомості щодо учасників справи:
відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
третя особа - ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ,
третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гузєєва Ірина Валентинівна, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15.
Суддя: Т.М. Янцовська