Справа № 487/425/22
Провадження № 2/487/582/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Табунщик К.С., позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Лисенко В.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу № 487/425/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

27.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису №1535 про народження ОСОБА_3 , складеного 22.05.2014 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, зазначивши в графі батько « ОСОБА_2 », громадянин України, інші відомості залишити без змін; внести зміни до актового запису №1953 про народження ОСОБА_4 , складеного 15.09.2015 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, зазначивши в графі батько « ОСОБА_2 », громадянин України, інші відомості залишити без змін; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дітей, а також судові витрати.

Вимоги позову обґрунтовувала тим, що наприкінці 2012 вона познайомилась із ОСОБА_2 та у травні 2013 у них почались стосунки. Влітку 2013 вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився її старший син ОСОБА_3 . Відповідач іноді навідувався до неї з дитиною, і вже в квітні 2015 вона дізналася, що вагітна вдруге. Проте, дізнавшись про таку новину, відповідач взагалі перестав спілкуватись із старшим сином. ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила молодшого сина ОСОБА_4 . Відповідач іноді навідувався до дітей до 2018, проте ніякої матеріальної допомоги не надавав. З 2018 року відповідач повністю припинив стосунки з дітьми. Вказала, що з відповідачем вона ніколи не проживала разом та не вела спільне господарство, а лише проводили час разом, переважно, за місцем її проживання. Відносини між ними тривали два роки та припинилися через небажання відповідача створити сім`ю. Крім того, зазначила, що відповідач знав про те, що в нього народилися сини, але бути записаним батьком дітей він не бажав, у зв`язку з чим вона була вимушена вказати батьком дітей під час їх реєстрації у відділі РАЦС неіснуючу людину. Увесь цей час вона спілкувалася з матір`ю відповідача, яка визнає онуків. Разом з тим, зазначила, що на її утриманні перебувають п`ятеро неповнолітніх дітей та їй тяжко самостійно їх виховувати та забезпечувати всім необхідним. Таким чином, вважає, що визнання відповідачем батьком синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надасть їй можливість стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання останніх.

Суд ухвалою від 09.02.2022 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд своєю ухвалою від 13.02.2023 у вказаній цивільній справі призначив судову молекулярно-генетичну експертизута зупинив провадження у справі.

08.09.2023 до суду від експерта надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи та повернуті матеріали цивільної справи № 487/425/22.

Суд своєю ухвалою від 11.09.2023 відновив провадження у справі та призначив підготовче засідання.

12.10.2023 від ОСОБА_2 до суду надійшло письмове клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України.

У підготовчому засіданні позивачка не заперечувала щодо задоволення клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача підтримала клопотання про призначення експертизи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, доходить до такого висновку.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема, ці дані встановлюються висновками експертів.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 у справі N 478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що клопотання відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» проведення експертизи доручити експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України провадження у справі слід зупинити на час проведення експертизи.

Керуючись ст. 103-105, 252, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача про призначення експертизи задовольнити.

Призначити у справі № 487/425/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

-Чи перебуває ОСОБА_3 в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_2 ?

-Чи перебуває ОСОБА_4 в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_2 ?

Проведення експертизи доручити експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, адреса: м. Миколаїв, вул. 1-а Воєнна, 2-а.

У розпорядження експерта надати цивільну справу № 487/425/22.

Експерта попередити про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України.

Оплату витрат по проведенню експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Зобов`язати законного представника дітей ОСОБА_1 (мати дітей) разом з дітьми: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з документами, що посвідчують особу, з`явитись за викликом експертної установи на першу вимогу.

Роз`яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України, а саме: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя І. В. Боброва