печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відокремленого підрозділу «Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», треті особи: ОСОБА_4 , Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про визнання частково недійсними та внесення змін у розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно, та до договору дарування частини квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відокремленого підрозділу «Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», треті особи: ОСОБА_4 , ГТУЮ у м. Києві, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про визнання частково недійсними та внесення змін у розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно, та до договору дарування частини квартири, у якій просить суд внести зміни до розпоряджень органу приватизації державного (комунального, відомчого) житлофонду - Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання південно-західної залізниці № 15 від 29.10.2002 року та № 29 від 23.05.2003 року (та у відповідні Свідоцтва про право власності на житло), та у договір дарування, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Соколовським С.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1661 від 12.11.2003 року та зареєстрованого у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації права власності на об`єкти нерухомого майна» в книзі № о -145 -142 за реєстровим № 7796 від 09.12.2003 року, а саме - визначити розмір часток в квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в наступному співвідношенні:

за гр. ОСОБА_1 - 54/100 частини квартири спільного заселення, що відповідає жилій кімнаті площею 16,8 кв.м.;

за гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (на праві спільної сумісної власності) - 46/100 частин даної квартири спільного заселення, що відповідає жилій кімнаті площею 16,4 кв.м.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї копії документів, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З урахуванням вищевикладеного, визначений позивачем у позовній заяві в якості співвідповідача залучено Відокремлений підрозділ «Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», якийне є юридичною особою, отже є неналежним відповідачем у справі, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРП, зазначений позивачем у позові не належить вищевказаній юридичній особі, тому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог чинного законодавства належним відповідачем по справі слід зазначити належну юридичну особу.

Пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Тобто в позовній заяві має міститись окрім посилання на те, до кого пред`явлений позов, а й що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідачів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В поданій позовній заяві не викладені обставини, якими обґрунтовується обраний спосіб захисту із зазначенням норм матеріального права, що підтверджує право вимоги до відповідачів.

За викладених обставин для усунення недоліків позовної заяви представнику особи, в інтересах якої подано позов необхідно вказати та обґрунтувати обраний спосіб захисту у відповідності до положень процесуального законодавства.

Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, передбачено, що позовна заява, серед іншого, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів); зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною 5 статті 216, статтею 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Обґрунтованого розрахунку ціни даного позову, розрахунку розміру судового збору та доказів його сплати позивачем суду не надано.

Таким чином для усунення недоліків позовної заяви позичу необхідно надати суду звіт про оцінку вартості майна з якого виник спір, обґрунтований розрахунок ціни даного позову, розміру судового збору за даним позовом та оригінал доказів сплати судового збору.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду звіт про оцінку вартості майна, із зазначенням дійсної варності майна наяке позивач просить суд визнати право власності та надати суду докази що підтверджують сплату судового збору у розмірі що складає 1 відсоток дійсної вартості майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розрахунок слід здійснювати з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позовна заява повинна містити позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту матеріалів наявних в провадженні судді вбачається відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин на які посилається позивач в своїй заяві, а також не надано суду жодних доказів на підтвердження вжиття заходів забезпечення доказів необхідних для реалізації захисту прав позивача.

Таким чином для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження кожної з обставин на яку позивач посилається у своїй позовній заяві.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 353 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відокремленого підрозділу «Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», треті особи: ОСОБА_4 , Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про визнання частково недійсними та внесення змін у розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно, та до договору дарування частини квартири, - залишити без руху.

Роз`яснити заявнику, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий