Справа № 191/1462/23
Провадження № 2/191/389/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Порошиної О.О.

за участю секретаря Рибак М.П.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої синельниківської державної нотаріальної контори, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Синельниківський ресорний завод» про усунення порушень права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 10 квітня 2000 року він набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстава: Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.04.2000 року АВК № 323820, видане приватним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори.

Спадкодавець ОСОБА_2 в свою чергу придбав даний житловий будинок за договором купівлі-продажу від 28.06.1989 року у громадянина ОСОБА_3 .

На даний час позивач правомірно володіє цим будинком, утім вільно користуватися та розпоряджатися ним у зв`язку з не знятим на сьогоднішній день обтяженням він не може.

Коли позивач вирішив продати будинок, з`ясувалось, що на підставі повідомлення № 2, Ресорного заводу ім. Комінтерна м. Синельникове від 22.06.1976 року, Першою синельниківською державною нотаріальною конторою 07.11.2006 року, за № 4016726, накладена заборона на нерухоме майно, тобто на його будинок.

Заборона була накладена у зв`язку з повідомленням про надання позики ОСОБА_3 на будівництво житлового будинку, до якої позивач не має ніякого відношення, а ОСОБА_3 на даний час помер. Раніше про існування даної заборони позивач не знав.

Таким чином зараз відсутні будь-які юридичні підстави для існування заборони на дане нерухоме майно, але існування такої заборони де-факто створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши Першу синельниківську державну нотаріальну контору вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зняти заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесений Першою синельниківською державною нотаріальною конторою 07 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 4016726, на підставі повідомлення Ресорного заводу ім. Комінтерна, за № 2 від 22.06.1976 року.

Представник позивача, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. у судове засідання не з`явилася, але матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі. Проти позовних вимог не заперечує.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Синельниківський ресорний завод» у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час розгляду справи.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 28 червня 1989 року посвідченого державним нотаріусом Лівінським О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1144, ОСОБА_5 купив у ОСОБА_3 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В даному договорі зазначено, що заборон та позики не має.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2000 року АВК № 323820, виданого приватним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С., зареєстрованого 15.05.2000 року Синельниківським БТІ, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 29.03.2023 року, вбачається, що на будинок АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_3 , накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення № 2, Ресорного заводу ім. Комінтерна м. Синельникове від 22.06.1976 року.

Відповідно до повідомлення про видачу позики від 22 червня 1976 року ОСОБА_3 Ресорним заводом ім. Комінтерна м. Синельникове надано позику у сумі 598 карбованців строком на 7 років на будівництво житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Надана суду копія Заборони № 14 від 22 червня 1976 року свідчить про накладення нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори на будівлю ОСОБА_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборони на відчуження нерухомого майна до погашення позики.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на яке відносно попереднього власника-позичальника ОСОБА_3 , було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає йому у реалізації належних йому прав.

На час вирішення спору судом не отримано відомостей про існування будь-яких вимог, заснованих на зобов`язанні, забезпеченим забороною відчуження майна до ОСОБА_3 , як боржника, а також до позивача, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності ОСОБА_1 .

З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони відчуження належного ОСОБА_1 майна, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі.

Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,81, 206, 263-265, 274-279, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпоряджання майном, а саме житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 4016726 від 07.11.2006 року, на підставі повідомлення № 2, Ресорного заводу ім. Комінтерна м. Синельникове, реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О. О. Порошина