У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», приватний виконавець Пивоваров Юрій Георгійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником -,

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», приватний виконавець Пивоваров Юрій Георгійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Перевіривши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

За правилами частин першої та другої ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як убачається зі змісту заяви, на примусовому виконанні приватного виконавця Пивоварова Ю.Г. перебуває виконавче провадження № 61307648 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Женева» боргу, відкрите 18.02.2020 на підставі виконавчого напису нотаріуса №699 від 31 січня 2020 року.

Разом з тим, в заяві зазначено зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 - буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 272232 від 13.10.2023.

Даних, які б свідчили про місце проживання/перебування/роботи боржника або знаходження його майна чи отриманням ним доходу в м. Ужгороді чи Ужгородському районі Закарпатської області матеріали заяви не містять.

Таким чином, звертаючись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, представник ТОВ «Дебет Форс» не врахував вчинення виконавчих дій за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території м. Ужгорода чи Ужгородського району здійснюються будь-які виконавчі дії, тому справа підлягає направленню на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. А.Літуна, буд. 13), за місцем зареєстрованого проживання боржника, тобто місцем вчинення виконавчих дій.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі та керуючись ст. ст. 27-30, 31, 187, 353-355, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в;

Цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», приватний виконавець Пивоваров Юрій Георгійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником передати на розгляд за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. А.Літуна, буд. 13).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Справа підлягає передачі на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя І.О. Шепетко