У х в а л а

22 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 759/4199/20

провадження № 61-13073ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Київводоканал», третя особа - управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про захист прав споживачів шляхом припинення використання виконавцем послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, відновлення становища, яке існувало до порушення виконавцем послуг прав споживачів і примусове виконання виконавцем послуг своїх обов`язків в натурі,

В с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ПрАТ «Київводоканал» про захист прав споживачів шляхом припинення використання виконавцем послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, відновлення становища, яке існувало до порушення виконавцем послуг прав споживачів і примусове виконання виконавцем послуг своїх обов`язків в натурі, в якому, з урахуванням письмових пояснень просили суд зобов`язати ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» зменшити ціну послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на 483,67 грн; зобов`язати ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» зменшити ціну послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) по особовому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 на 1030,55 грн; витребувати від ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 відремонтований і повірений квартирний лічильник холодної води КВ-1,5 під № 073730; витребувати від ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь ОСОБА_2 відремонтований і повірений квартирний лічильник холодної води КВ-1,5 під № 013297; зобов`язати ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» припинити зловживання цивільними правами по відношенню до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) і відсутності конкуренції на цьому ринку.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року, з яким погодився і Київський апеляційний суд у постанові від 02 серпня

2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

02 вересня 2023 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 21 вересня 2022 року і постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом позову є вимоги немайнового характеру (щодо витребування від відповідача на користь позивачів відремонтовані і повірені квартирні лічильники холодної води; зобов`язання відповідача припинити зловживання цивільними правами по відношенню до позивачів в умовах його монопольного становища на ринку послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення) та майнового характеру (щодо зобов`язання відповідача зменшити ціну послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення по особовому рахунку ОСОБА_1 на 483,67 грн та по особовому рахунку ОСОБА_2 на 1 030,55 грн).

Справа є незначної складності і ціна позову в даній справі становить 1 514,22 грн (483,67 грн + 1 030,55 грн), яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах (та яких саме норм права) заявником не наведено

і доказів на їх підтвердження не надано. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки обґрунтування заявником значного суспільного інтересу та виняткового значення справи для нього безпосередньо пов`язане з його аргументами щодо наявності фундаментального значення його касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункту а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), які не підтвердилися.

Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого в ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.

Сама по собі поширеність відповідної категорії справ не є достатнім обґрунтуванням значного суспільного інтересу до цієї справи. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільним інтерес або має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Крім того, посилання заявника на неврахування судами висновків, викладених в постановах Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який в розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію

та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують

на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 ,на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Київводоканал», третя особа управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про захист прав споживачів шляхом припинення використання виконавцем послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, відновлення становища, яке існувало до порушення виконавцем послуг прав споживачів і примусове виконання виконавцем послуг своїх обов`язків в натурі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська