ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/203/23
Головуючий у першій інстанції Булах Є.М.
Доповідач Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) суддівПузанової Л.В., Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив про те, що 03.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, за умовами якого отримала кредит у розмірі 13 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка Мonobank.

Відповідач зобов`язалася щомісяця сплачувати на рахунок банку мінімальний платіж в розмірі та в термін, що визначені в мобільному додатку, який складається із розміру обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами (5% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості)) при базовій відсотковій ставці- 3,2% на місяць та збільшеній відсотковій ставці 6,4% на місяць, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Сума мінімального щомісячного платежу не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором.

Умовами договору визначена також відповідальність позичальника за порушення строків виконання грошового зобов`язання, а у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою та на залишок заборгованості банк нараховує, а позичальник сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і це прострочення триває понад 90 днів, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», розмір якої визначено станом на 15.03.2021 року, в сумі 18 900,26 гривень, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)- 18 900,26 гривень, а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270 гривень.

Заочним рішенням суду від 13 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Універсал Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким пред`явлені ним до ОСОБА_1 позовні вимоги задовольнити.

Доводи скарги обґрунтовані тим, що висновки суду не повною мірою відповідають обставинам справи та ним не повною мірою правильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, скаржник вказує на те, що висновок суду з приводу відсутності погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору в частині процентної ставки, пені та комісії спростовується порядком, в якому відбулося укладення спірного кредитного договору. Судом не враховано, що на виконання вимог статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» та статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку «Мonobank» є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, що містяться в Умовах обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою «Мonobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту «Карта мonobank», без підтвердження якого неможливо отримати послугу банку з надання кредитних коштів.

Наданий банком розрахунок заборгованості відповідача скаржник вважає належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення позичальником платежів, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості. Судом не враховано, що відповідач достовірність наданого банком розрахунку заборгованості не спростовувала та факт укладення договору кредиту на викладених ним умовах не заперечувала.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у цій справі (18 900,26 грн) менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2023 року становить 268 400 грн, та не віднесена статтею 274 ЦПК України до переліку справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження як надання кредитних коштів відповідачеві на наведених ним умовах, так і наявності у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку вимог банку станом на 15.03.2021 року.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 03.11.2018 року сторони уклали договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), яка також є заявою на відкриття рахунку.

У зазначеній анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг наявні дані ОСОБА_1 , її прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи та щомісячний дохід. Також в ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти відповідно до встановленого кредитного ліміту, перші дві цифри якого 53, останні чотири цифри 7680.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач також підтвердила, що ознайомилася із зазначеними документами, отримала їх примірники у мобільному додатку та зобов`язується виконувати умови договору.

У анкеті-заяві ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (в тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку та засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором.

У підтвердження умов укладеного з ОСОБА_1 договору позивач надав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, в редакції, що затверджена рішенням правління ПАТ «Універсал Банк», протокол №33 від 27.09.2017 року, відповідно до яких анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Мonobank» - це письмове звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором. Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ наведених Умов і правил для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки, яка передається клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною клієнтом в анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що платіжна картка отримана клієнтом.

Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.

Надання і обслуговування кредиту врегульовано пунктом 5 розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, яким визначено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється банком згідно із умовами, зазначеними у цьому договорі та додатку до нього, та може переглядатися банком на власний розсуд із повідомленням клієнта про зміни текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта або у мобільному додатку.

Кредит надається у формі поновлюваного кредитного ліміту/кредитної лінії, який може використовуватися для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів.

На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за процентними ставками, зазначеними в тарифах, а клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін зазначені в мобільному додатку.

У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою та у випадку неусунення порушень договору протягом визначеного та повідомленого банком клієнту строку, банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом. При цьому на залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а позичальник сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми одержаного кредиту, а відсоткова ставка за користування кредитом діє у розмірі 0,00001%річних(пункти 5.16- 5.19 Умов і правил).

Пунктом 5.23 Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» передбачено, що у разі, якщо на рахунку позичальника не вистачає коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно із тарифами.

Відповідно до встановлених банком тарифів та паспорта споживчого кредиту «Картка monobank» ОСОБА_1 надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13 000 гривень, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.

Відповідач допустила прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу у термін понад 90 днів, востаннє сплативши заборгованість за кредитним договором 11.12.2019 року.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за договором від 03.11.2018 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 15.03.2021 року становить 18 900,26 гривень, з яких: 18 900,26 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час і місце судового розгляду (за допомогою SMS-повідомлень, оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, доставку до електронної скриньки) будь-яких заперечень проти позову, доводів апеляційної скарги та обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у відповідних заявах не висловила, в судові засідання не з`явилася, факт укладення договору про надання банківських послуг із позивачем на наведених у позовній заяві умовах не заперечила (а.с.46, 50, 51, 57), а 17.11.2021 року подала до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що вона не згідна із сумою, заявленою позивачем до стягнення. Свої розрахунки заборгованості не навела.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із встановлених судом обставин слідує, що оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Як вбачається із справи, у заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася з кредитним договором, Умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту і отримала їх примірники у мобільному додатку.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1054 ЦК України).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку. Вони їй зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 03.11.2018 року, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Наведений висновок відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 07 квітня 2021 року, справа №623/2936/19, які згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у них відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договору кредиту.

Із наданого банком розрахунку заборгованості за укладеним із відповідачем 03.11.2018 року договором слідує, що починаючи з 03.11.2018 року остання використовувала кредитні кошти, здійснювала відповідні фінансові операції та до 11.12.2019 року виконувала обов`язок щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними.

Із січня 2020 року та до 15.03.2021 року зобов`язання щодо сплати щомісячного мінімального платежу відповідач не виконувала, що надало позивачеві право вимагати повного повернення всієї суми заборгованості за кредитом відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та пунктів 5.16-5.19 розділу ІІ кредитного договору.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, по суті, суд не зазначив у мотивувальній частині рішення мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, обмежившись вказівкою на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором суд вважає таким, що не відповідає вимогам, встановленим до оформлення первинних документів, визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженому постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998 року.

Суд зазначив, що за наявними в матеріалах справи документами неможливо встановити та перевірити визначену позивачем суму заборгованості, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі та на зазначених банком умовах.

При цьому суд не врахував, що відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Для забезпечення виконання завдання цивільного судочинства суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема повноваженням здійснити перевірку відповідності позовної заяви вимогам, викладеним у статтях 175, 177 ЦПК України на стадії відкриття провадження у справі.

До таких вимог пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України віднесено вимогу про те, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Недодержання позивачем наведених вимог цивільного процесуального законодавства тягне за собою залишення судом позовної заяви без руху із наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

Разом з тим, відкриваючи провадження у справі, суд в ухвалі від 24 вересня 2021 року зазначив, що цивільний позов подано з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху, передбачених статтею 185 ЦПК України, та підстав для відмови у відкритті провадження у справі, передбачених статтею 186 ЦПК України, не вбачається (а.с.40).

Отже, приймаючи до розгляду подану банком позовну заяву, суд не вказав останньому на те, що наданий ним розрахунок заборгованості не має статусу доказу у спірних правовідносинах, а на інші докази позивач не посилався.

Не вчинив суд необхідну процесуальну дію щодо позовної заяви і після відкриття провадження у справі, як того вимагає частина 11 статті 187 ЦПК України, та в порушення вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, не роз`яснив позивачеві його процесуальні права та обов`язки щодо доведення відповідних обставин, які мають значення для справи, та наслідки вчинення або невчинення ним цих процесуальних дій.

Зазначене порушення судом норм процесуального права мало для позивача незворотні наслідки, адже відмова у задоволенні позову з підстав неподання доказів, навіть якщо такі докази існують, позбавляє його права повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а отже, - перешкоджає здійснити захист свого права, у випадку його порушення відповідачем, у судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись частиною другою статті 367 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, дослідила додану позивачем до апеляційної скарги виписку по рахунку за укладеним із відповідачем договором про надання банківських послуг, яка згідно із вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положенням про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженим постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1988 року та Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою правління Національного банку України №254 від 18 червня 2003 року, є регістром первинних документів, які фіксують факти здійснення банківських операцій, та зробила висновок, що наведена у цій виписці інформація щодо здійснення операцій по рахунку, номер якого зазначений у анкеті-заяві ОСОБА_1 від 03.11.2018 року (перші дві цифри 24, а останні чотири цифри - 8157) підтверджує як факт отримання відповідачем кредитних коштів у спірний період, так і факт здійснених нею операцій щодо сплати щомісячних платежів у зазначених позивачем розмірах (а.с.76-79).

Оскільки наведені позивачем обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, підтверджені належними і достатніми доказами, та відповідачем не спростовані, колегія суддів вважає, що рішення суду як помилково ухвалене підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову із наведених вище підстав.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на матеріали справи та надані позивачем докази, судові витрати позивача складаються із судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви у розмірі 2 270 гривень та при поданні апеляційної скарги - у розмірі 3 405 гривень, всього 5 675 гривень (2 270+3 405), (а.с.36, 87).

Враховуючи, що відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а судом апеляційної інстанції позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені ним на сплату судового збору, в сумі 5 675 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», яке знаходиться в м.Києві, вул.Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352, заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 900,26 гривень (вісімнадцять тисяч дев`ятсот гривень 26коп.) та судові витрати в розмірі 5 675грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л.В.Пузанова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік