Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5138/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий - суддя Кашуба А.В.

секретар судових засідань Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Гонтар Людмила Іванівна,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. ОСОБА_1 просить суд зняти із усього нерухомого майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , арешт, накладений постановою головного державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ Олашин Н.В. від 04.07.2011 року у Виконавчому провадженні №27134672, реєстраційний номер обтяження 11349761.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину. Проте, приватний нотаріус виявила наявність арешту на все нерухоме майно (на невизначене майно) спадкодавця, що є перешкодою у оформленні спадщини. З`ясовано, що в 2011 році в рамках виконавчого провадження № 27134672 на невизначене майно, на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 постановою головного державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮОлашин Н.В. від 04.07.2011 року було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 11349761. Згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.07.2011 року ВП № 27134672 , виконавчий лист №2-787/10 виданий 03.06.2010 року був повернутий стягувачу (матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ), а згідно п.2 вказаної постанови арешт майна боржника ОСОБА_3 був припинений, однак відомості про арешт не було вилучено з реєстру (арешт залишився чинним).

01.08.2023 року начальник Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) повідомив, що у виконавчому провадженні №27134672 з виконання виконавчого листа №2-787/10 від 03.06.2010, що видав Виноградівський районний суд про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/3 частині зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження.

Станом на 01.08.2023 року арешт майна не знято.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. Заявила, що визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Відповідач Виноградівський відділ ДВС звернувся до суду із письмовою заявою, у якій просить розглядати справу без участі представника відповідача. У письмовій заяві зазначено, що на виконанні відділу знаходилося Виконавче провадження №27134672 про стягнення аліментів на утримання дітей із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження завершене, оскільки 21.07.2011 постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.13)

Позивач ОСОБА_1 як законний спадкоємець у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Гонтар Людмили Іванівни. Є єдиним спадкоємцем (а.с.14). Однак, під час підготовки та перевірки документів для оформлення спадщини нотаріус повідомила ОСОБА_1 (позивачу) про наявність арешту на все нерухоме майно (на невизначене майно) спадкодавця, що перешкоджає йому в оформленні його спадкових прав.(а.с.16)

За змістом досліджених судом документів, у 2011 році в рамках виконавчого провадження № 27134672 на невизначене майно, на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 постановою головного державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ Олашин Н.В. від 04.07.2011 року було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 11349761.

Суд пересвідчився, що Постановою державного виконавця від 21.07.2011 року ВП № 27134672, виконавчий лист №2-787/10 виданий 03.06.2010 року, був повернутий стягувачу (матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ), а згідно п.2 вказаної постанови арешт майна боржника ОСОБА_3 був припинений, однак відомості про арешт не було вилучено з реєстру. Станом на 01.08.2023 року арешт майна не знято.

01.08.2023 року начальник Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) засвідчив, що у виконавчому провадженні №27134672 з виконання виконавчого листа №2-787/10 від 03.06.2010, що видав Виноградівський районний суд про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/3 частині зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття, ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А у відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 зазначив, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), і виникають із цивільних правовідносин та відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі №911/1247/18 (провадження № 12-99гс19).

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із встановлених фактів, а саме, з того, що правонаступником ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 . Аліментні зобов`язання не входять до складу спадщини, оскільки пов`язані з особою спадкодавця. Виконавче провадження є завершеним, а арешт припиненим, а отже правова підстава арешту відпала.

Наявність незнятого арешту на майно, що ввійшло до складу спадщини, створило перешкоду для реалізації права позивача на спадщину, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна, який накладений постановою головного державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ Олашин Н.В. від 04.07.2011 року у Виконавчому провадженні №27134672, реєстраційний номер обтяження 11349761.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, під час судового розгляду справи встановлено порушення прав позивача на оформлення спадщини, тому таке підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на позивача, оскільки справу вирішено в його інтересах.

Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Зняти із всього нерухомого майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , арешт та заборону на його відчуження, накладені постановою головного державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ Олашин Н.В. від 04.07.2011 року у виконавчому провадженні № 27134672, реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - №11349761.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийА. В. Кашуба