Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 Справа №607/17451/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кушнірука В.М., відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до відповідача ОСОБА_2 із позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 не допускати у квартирі АДРЕСА_1 , впродовж доби перевищення мешканцями вказаної квартири допустимого рівня шуму та вібрацій, що встановленні санітарними нормами; зобов`язати ОСОБА_2 не допускати вселення квартирантів у квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_1 , ця квартира є сусідньою до квартири позивачки і знаходиться над її квартирою зверху - вище на один поверх. Водночас, відповідачка ОСОБА_2 не проживає у цій квартирі, і протягом усього періоду проживання позивачки у сусідній квартирі, у квартирі відповідачки постійно проживають квартиранти. Мешканці квартири АДРЕСА_3 систематично порушують тишу, шумлять, голосно розмовляють та слухають музику, бігають по квартирі в нічний час доби, допускають в сторону позивачки нецензурні висловлювання, погрожують. Протиправні дії мешканців квартири АДРЕСА_3 підтверджуються неодноразовими зверненнями позивачки до правоохоронних органів, постановами суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Проживання позивачки в належній їй квартирі через дії мешканців квартири АДРЕСА_3 є вкрай некомфортним, вона втратила спокій та сон, можливість повноцінно відпочивати, своїми діями мешканці сусідньої квартири завдають шкоду її здоров`ю. З квартири АДРЕСА_3 систематично надходить вібрація та шум, рівень яких перевищує гранично допустимі норми. З питань усунення шумового навантаження вона неодноразово зверталася до відповідачки, як до власника квартири, проте усі її звернення ігнорувалися та залишилися без відповіді. Як підтверджується відомостями виписки із медичної карти позивачки, у неї діагностовано астено-невротичний синдром - емоційний розлад, який поєднує в собі підвищену стомлюваність, тривогу, зниження настрою і високу чутливість навіть до незначних зовнішніх подразників. Позивач, через протиправні дії мешканців квартири АДРЕСА_3 неодноразово зверталася до лікарів із приводу тривоги, безсоння, підвищеної емоційності, пітливості, тремору в тілі, висипання, зуду долоней. Неодноразові звернення безпосередньо до відповідачки, правоохоронних органів про вжиття заходів щодо пониження рівня шуму результатів не дали. Відповідачка на звернення не реагує, саме тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою.

20.01.2022 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий відповідачем. Згідно поданого відзиву, відповідач зазначає, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі вона не проживає і впродовж останніх декілька років постійно спостерігає тиск та наклеп із сторони сусідки пані ОСОБА_3 (позивачки у справі). На даний момент в квартирі проживають орендарі згідно із договором оренди - ОСОБА_4 з дружиною. Вона сумлінно сплачує всі податки та подає податкову декларацію щорічно, відповідності до законів України. За останні декілька років їй довелось змінити 5 квартирантів, оскільки постійні погрози, наклепи, сварки та шпигунство зі сторони позивачки не дають людям спокою та перешкоджають нормальному проживанню, чим позивач сама створювала та надалі створює перешкоди для проживання її родичів та орендарів. Люди не витримують емоційного тиску, постійних сварок, невротичних та емоційних зривів зі сторони позивачки. При підписані договору про оренду усі родичі та орендарі бути ознайомленні із Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», який забороняє гучний спів і галас, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів із 22:00 до 8:00 години на «захищених об`єктах». В свою чергу вона завжди повідомляє родичів та квартирантів про емоційні розлади позивачки та завжди наголошує про її астено-невротичний синдром, тривогу та високу чутливість. Відповідачка вказала, що позивачка, проживаючи у квартирі на 2-гому поверсі повинна розуміти, що вона має не лише її квартирантів, як сусідів. В даному будинку є ще 3 квартири на сходовій клітці, а також сусіди поверхом вище і нижче. Даний будинок є 6 поверховим та був збудований товариством Домобудівник із дотриманням усіх будівельних норм та стандартів. Будинок є панельним, із спільною сходовою кліткою, де навіть незначний шум мешканцями будинку створює ехо у коридорі. Також варто згадати, що закривання металевих дверей мешканцями будинку, ходьба на каблуках, діти - є та будуть завжди джерелом шуму у квартирних будинках даного типу. Відповідачка вказала, що позивачка, хворіючи на астено-невротичний синдром - емоційний розлад, невірно сприймає подразники, побутовий шум та має гіперзбудливість та дратівливість що підтверджено частими та безпотребними зверненнями до працівників патрульної поліції. Детально проаналізувавши додані до справи відеозаписи та фото, вона вважає, що позивач таки дійсно має емоційний розлад, тривогу і високу чутливість, підвищену емоційність. На її думку, фото та відео не несуть ніякої детальної інформації щодо порушення статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарно епідемічного благополуччя населення» і по них неможливо вияснити детальні координати, місце, час, джерело і рівень побутового шуму, якщо такий і є. Усі фото та відео зроблені невідомим пристроєм, який немає відповідної сертифікації. Дані вимірювання повинні проводитись згідно із процедурою та за допомогою сертифікованих інструментів. Для вимірювання рівня шуму існує спеціальний інженерний шумовимірювальний прилад. Природно, більшість громадян не має вдома такого приладу. Відчуття - це достатньо суб`єктивна категорія. Відчуття при астено-невротичному синдромі ще більш суб`єктивні. Наведені аудіо чи відео докази не мають належної доказової сили та не зроблені з дотриманням відповідних вимог щодо фіксації будь-яких порушень шуму і записував їх не фахівець. Більша частина відео записані на протязі дня, де люди (сусіди), які живуть звичайним повсякденним життям, природно створюють мінімальний шум. Також, природнім є шум у багатоквартирних будинках, які мають спільні стіни, підлогу, стелю, систему водопроводу, каналізації, кондиціонування.

Відповідачка вважає, що поданий до неї позов є ще одним наклепом у її сторону на додачу до усіх попередніх. Вказала, що позивачка є непрацюючою пенсіонеркою, яка недавно приїхала із - за кордону, не може адаптуватися в суспільство і зловживає зверненнями до влади та державного апарату, використовує безкоштовну юридичну допомогу та зловживає часом правоохоронних органів в той час, коли вони мають набагато важливіші справи. Усі родичі та орендарі, які проживали та проживають у квартирі відповідача, дбайливо ставляться до приміщення, використовують приміщення згідно із його призначенням, економно витрачають воду та газ. Також, зазначила, що у квартирі АДРЕСА_3 не проводився ремонт останні 10 років, як мінімум, та квартира перебуває у ідеальному стані. Відповідачка вказала, що у неї в планах було оновлення квартири, але вона не робила ремонт, щоб зайвий раз не тривожити позивачку.

Щодо другої вимоги позовної заяви, відповідачка зазначає, що квартира є її приватною власністю і позивач немає права заборонити вселення чи виселення у квартиру відповідача її родичів чи осіб, які мають право відповідно до договору оренди. Квартиру в оренду вона здає законно, про що подає декларацію. В такому випадку, вона як орендодавець, може здавати нерухомість без обмежень по площі як фізичним, так і юридичним особам. Усі дії орендарів є законними. У них немає проблем із законом, вони вчасно оплачують оренду та є зразковою релігійною сім`єю, в той час, як відповідач сама розпалює ворожнечу серед сусідів та жителів будинку. Позивач подає на неї в суд вже протягом трьох років не даючи спокійно жити і працювати. Тому, просить суд в задоволенні позову відмовити.

26.01.2022 судом зареєстровано відповідь на відзив подану позивачем, згідно якої вважає доводи відповідача безпідставними та недоречними. Зазначає, що відповідачка не проживає у належній їй квартирі та протягом усього періоду проживання позивачки у сусідній квартирі, у квартирі відповідачки постійно проживають квартиранти. Протиправні дії мешканців квартири АДРЕСА_3 підтверджуються неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 до правоохоронних органів, постановами суду про притягнення до адміністративної відповідальності. Проживання позивачки в належній їй квартирі через дії мешканців квартири АДРЕСА_3 є вкрай некомфортним, вона втратила спокій та сон, можливість повноцінно відпочивати, своїми діями мешканці сусідньої квартири завдають шкоду її здоров`ю. З квартири АДРЕСА_3 систематично надходить вібрація та шум, рівень яких перевищує гранично допустимі норми. З питань усунення шумового навантаження вона неодноразово зверталася до відповідачки, як до власника квартири, проте усі її звернення ігнорувалися та залишилися без відповіді. Саме, через протиправні дії мешканців квартири АДРЕСА_3 вона неодноразово зверталася до лікарів із приводу тривоги, безсоння, підвищеної емоційності. Вважає, звинувачення відповідача у зловживанні юридичною допомогою та зверненнями до державних органів за захистом безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в установленому порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а у ст. 55 Конституції України вказується, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Неодноразові звернення безпосередньо до відповідачки, правоохоронних органів про вжиття заходів щодо пониження рівня шуму результатів не дали. Відповідачка на звернення не реагує, саме тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою. Вказала, що квартиранти постійно змінюються та постійно порушують тишу, особливо вночі, не реагуючи на її зауваження, що унеможливлює спокійне проживання позивача у своїй квартирі. Мешканці квартири АДРЕСА_3 , власницею якої є відповідачка, грубо порушують вимоги Закону, чим створюють перешкоди їй у користуванні її квартирою. Не слідкують за чистотою в під`їзді. До них вільно приходять сторонні особи, що насторожує позивача. Через постійні конфлікти та шум вона втратила рівновагу та спокій.

07.02.2022 відповідачем подано письмові заперечення в яких вказала, що у належній їй квартирі вона не проживає і впродовж останніх декілька років постійно спостерігає тиск та наклеп зі сторони позивачки на неї, її родичів та законних орендарів. Саме постійні наклепи зі сторони позивачки призводять до зміни орендарів. Люди не витримують емоційного тиску, погроз в коридорі, частих та безпредметних виїздах патрульних, дільничних. Сварки та шпигунство зі сторони позивачки не дають людям спокою та перешкоджають нормальному проживанню, чим пані ОСОБА_3 сама створювала та надалі створює перешкоди для проживання її родичів та орендарів. Люди не витримують частих невротичних та емоційних зривів зі сторони пані ОСОБА_3 . Неодноразові звернення, ще раз доказують тиск та наклеп зі сторони позивачки і зважаючи на це вона змушена витрачати зайві кошти на пошук нових орендарів, підписання договорів, послуги адвокатів, а також недоотримання коштів із оренди, які вона вважає втраченою вигодою для неї та держави України (у якості податків). Вказала, що позивачкою не були надані будь-які заміри вібрацій та шуму, виконані кваліфікованим спеціалістом із використанням сертифікованого приладу, де можна було б побачити дату, час, рівень та джерело шуму чи вібрації як таких.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідачка щодо задоволення позовних вимог заперечила, з підстав наведених у відзиві та письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 09.11.2008 належить квартира АДРЕСА_2 .

За вищевказаною адресою ОСОБА_1 проживає та зареєстрована, починаючи з 28.07.2017, що підтверджується відомостями у її паспорті.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 26.11.2012.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи власником квартири АДРЕСА_1 , здає в оренду належну їй на праві приватної власності квартиру, про що свідчать договори оренди від 29.12.2019, 25.12.2020, 04.08.2021, про що кожного року подає податкову декларацію про майнових стан і доходи.

З квітня 2019 року позивачка неодноразово зверталась до органів поліції, із заявами однотипного змісту, щодо порушення тиші та порядку у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 та яка заселяє в належну їй квартиру квартирантів, а ті в свою чергу систематично порушують тишу, шумлять, голосно розмовляють та слухають музику, бігають по квартирі в нічний час доби, допускають в сторону позивачки нецензурні висловлювання, погрожують. (т.1 а.с. 15-28).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.02.2021 у справі №607/1918/21 ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КУпАП та застосованого до нього захід впливу у виді попередження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 у справі №607/1965/21 ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, справу провадженням закрито.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 у справі №607/1960/21 ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, справу провадженням закрито.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2021 у справі №607/2168/21 ОСОБА_9 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, справу провадженням закрито.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.02.2021 у справі №607/1964/21 ОСОБА_10 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Дана постанова суду була предметом апеляційного оскарження, за результати розгляду якої, апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.02.2021 скасовано, провадження у справі відносно ОСОБА_10 закрито, за відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Також, як вбачається із постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.04.2019 (справа №607/4507/19) та від 23.02.2021 (справа №607/2305/21) адміністративні справи порушені відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.164 КУпАП (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання), провадженням закриті, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається із постанови старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань Левчук Ю.К. про закриття кримінального провадження від 30.12.2021, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2021 у справі №607/19742/21 зобов`язано уповноваженого слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про розслідування. Як вбачається із постанови, усі звернення ОСОБА_1 до поліції стосувалися порушення тиші мешканцями квартири АДРЕСА_3 . Щодо звернень ОСОБА_1 , остання зазначає в заяві про вчинення кримінального правопорушення про те, що не були вжиті жодні дії, спрямовані на встановлення та перевірку обставин, вказаних у зверненнях. Таким чином, в ході досудового розслідування дослідженні всі обставини щодо перевірки причетності працівників правоохоронних органів до описаних подій та постановлено кримінальне провадження закрити, у зв`язку із відсутністю в діяннях працівників УПП в Тернопільській області ДПП НП України, а також дільничних офіцерів поліції ВППП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №24418/110, ОСОБА_1 , серед іншого діагностовано астено-невротичний синдром.

Однак, суд зауважує, що позивачем не доведено того факту, що дане захворювання у позивача виникло внаслідок дій відповідача.

В матеріалах справи містяться DVD-R диски, надані позивачем на підтвердження своїх доводів, які були досліджені в судовому засіданні та за результатами прослуховування яких судом було встановлено, що із квартири АДРЕСА_1 , дійсно чути побутовий шум, а також звуки музики та спів на релігійні теми, зокрема в нічний час доби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що орендує квартиру на протязі року з 14 серпня 2021 року по АДРЕСА_4 . Вказав, що його попереджали про те, що поряд проживає сусідка, яка часто викликає поліцію і скаржиться на кожний звук. Будучи попередженим, він не звернув на це уваги. Свідок ствердив, що алкоголю його сім`я не вживає, гучно музику не слухає, гучних святкування вони не проводять. Пояснив, що були випадки, коли викликалась поліція від шуму через падіння чайної ложки. Вказав, що поліція приїжджала дуже часто, по три рази на день. Коли поліція приїжджала, вони бачили що ніяких гучних зібрань в квартирі не проводилось. Крім цього, свідок пояснив, що у нього в квартирі збирається домашня група, починаючи із 18.30 год. Вони разом моляться, розбирають Біблію та слово Боже. Кожний, хто є учасником даної домашньої групи, сфотографований сусідкою ОСОБА_1 на телефон. Свідок вказав, що ОСОБА_1 фотографувала його вікна коли там світилося вночі світло. Пояснив, що він неодноразово звертався до сусідки ОСОБА_1 з проханням налагодити відносини, але вона категорично відповідала, що миритись із ним не збирається. Пояснив, що його дружина сама не хоче виходити на двір, дитячий візок в під`їзді не залишає, через що в його сім`ї неспокій. 26.09.2022 року до нього по виклику сусідки ОСОБА_1 приїжджала поліція, яка не зафіксувала жодних порушень. До адміністративної відповідальності з приводу порушення тиші він не притягувався. Вказав, що ОСОБА_1 постійно до нього пред`являє претензії, проте тишу він не порушує.

Додатково допитаний свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він проводить зібрання один раз в тиждень в четвер із 18 год. 30 хв. до 20 год. 30 хв., зібрання проводить із групою, яка складається від шести до восьми чоловік. Вони читають Біблію вголос. Перед початком моляться від 5 до 10 хвилин та включають музику. Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що під супровід музики молиться та співає пісні. Додав, що у нього є колонка. В квартирі музику він відтворює через телефон. Пояснив що, коли він іде на роботу, зранку встає о 06.00 годині, включає музику на колонці та розпочинає молитву, яка триває від 30 хвилин до однієї години. Протягом дня він так само може молитися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав, що проживає по АДРЕСА_5 . Пояснив, що 01.01.2021 року о 02 год., вночі, гуляючи із собакою, зустрівся біля будинку АДРЕСА_6 із знайомою ОСОБА_1 , яка була разом із своєю свахою, сином та невісткою. Так як на вулиці було холодно, вона його запросила на каву. Вказав, що у вказаний ним день та годину на АДРЕСА_6 , на третьому поверху в будинку АДРЕСА_6 вікна були відкриті, чути було як кричали підлітки, вигукували щось, курили. З двох вікон виглядало орієнтовно 8-9 чоловік. Коли вони зайшли в квартиру було чути шум та тупіт. Він запитав у ОСОБА_1 , чого вони так шумлять і чи вони тут живуть, на що вона відповіла, що вони зустрічають новий рік і вона не знає, чи вони живуть, чи знімають квартиру. Свідок вказав, що 13.08.2021, о 18.00 год. ОСОБА_1 його попросила відремонтувати їй розетки, подивитися до світла у ванній кімнаті. Він подивився до світильника, полагодив розетки. Орієнтовно о 22.00 годині пролунав звук, схожий на падіння шафи. Звук він почув у коридорі, який лунав зверху. Звідки конкретно не знає. Крім цього, свідок пояснив, що 23.06.2022 він чекав ОСОБА_1 біля під`їзду, це було орієнтовно о 18.00 год. Бачив, як зайшов хлопець і дві дівчини в під`їзд, в квартиру АДРЕСА_3 . Свідок разом із ОСОБА_1 зайшли за ними в квартиру позивачки № 30. Далі, вони почули із квартири, що зверху, гуркіт від переставляння стільців, глуху розмова та звук від ходіння людей. Уточнив, що це було біля 19.00 год. Свідок вказав, що чув спів на релігійні теми. У позивачки знаходився до 22.00 год.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , який є сином позивачки ОСОБА_1 , пояснив, що 01.01.2021, орієнтовно о 02 годині ночі, він разом із своєю тещею проводжали маму додому та зустріли ОСОБА_11 . Коли підійшли до будинку ОСОБА_1 , побачили у вікні над її квартирою, як група людей розважаються і шумлять. Пояснив, що в квартирі матері він раніше проживав. Коли проживав у квартирі матері, він постійно сварився з квартирантами ОСОБА_2 , оскільки вони дуже шуміли. Також, він сварився із полячкою яка винаймала квартиру зверху. Додав, що у квартирі, яка розташована над квартирою матері, люди моляться.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є свахою позивачці ОСОБА_1 , вказала, що проживає у АДРЕСА_7 . Пояснила, що коли вона приїжджає до зятя в м. Тернопіль, то іде ночувати до ОСОБА_1 . У ОСОБА_14 вона проживає у приватному будинку, тому звикла до тиші і не звикла до сусідів через стіну. Коли ночувала у ОСОБА_1 , вже під ранок, о 05 год. 45 хв., починався шум, а в 06 годині ранку розпочинались співи. Додала, що звуки, які чути є незначні, але через них спати неможливо. Свідок пояснила, що 12 листопада 2022 року, коли у внука було день народження, вона ночувала у ОСОБА_1 . Зранку, о 06 годині, знову було чути шум, співи та музику. Влітку, коли вона ночувала у ОСОБА_1 , знову вночі чула звуки і музику з квартири зверху, зокрема було чути, як пересовують меблі та гупають. На новий рік, коли вона в черговий раз йшла ночувати до ОСОБА_1 , вона бачила групу чоловіків, які з вікон кидали недопалки. Коли зайшла до квартири, було чути сильний шум з квартири зверху. Свідок вказала, що шум був такий, що неможливо було спати і через це вона повернулася до сина. Уточнила, що весь час коли вона ночує у позивачки, завжди чути шум.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право людини до свого приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. З урахуванням загальних принципів, передбачених практикою ЄСПЛ, необхідно зауважити: якщо в Конвенції прямо не визнається право на здорове та спокійне середовище для життя, то у випадках, коли людина безпосередньо і серйозно стурбована незручностями, спричиненими іншими особами (поведінка сусідів, функціонування промислових об`єктів тощо), може виникнути питання щодо порушення статті 8 Конвенції. Порушення права на повагу до житла не обмежується конкретними фізичними порушеннями, такими як несанкціоноване проникнення в будинок особи, а також включає такі посягання, які не є конкретними чи фізичними, наприклад, шум, запахи або інші форми втручання. Серйозне порушення може призвести до порушення права людини на повагу до житла, якщо це заважає користуватися зручностями свого житла. Такі порушення необхідно розглядати не лише в аспекті права особи на матеріальний об`єкт/простір, але і як право на отримання задоволення від користування таким об`єктом. З метою оцінки факту порушення права особи на повагу до житла потрібно визначити, чи досягли незручності того мінімального рівня, необхідного для встановлення втручання у права особи на повагу до житла та приватного життя. Оцінка цього мінімуму є відносною і залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність та тривалість незручностей, їх фізичні чи психічні наслідки.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша, п`ята статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Позивач у справі є власником квартири АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що визнається сторонами.

Відповідачка здає належну їй квартиру в оренду для проживання іншим особам на підставі укладених договорів та сплачує належні збори та платежі з отримуваного доходу від оренди квартири.

Згідно з частинами першою, четвертою, сьомою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Європейський суд з прав людини вказав, що якщо такі незручності перевищують звичайні труднощі співмешкання з сусідами (Apanasewich проти Польщі, пункт 98), вони можуть перешкоджати мирному користуванню житлом, незалежно від того, спричинені вони приватними особами, промисловою діяльністю чи державними установами (Martinez проти Іспанії, пункт 42 і 51).

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у таких приміщеннях і на таких територіях (захищених об`єктах): у приміщеннях житлових будинків і на прибудинковій території.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позов в частині зобов`язання ОСОБА_15 не допускати у квартирі АДРЕСА_1 , впродовж доби перевищення мешканцями вказаної квартири допустимого рівня шуму та вібрацій, що встановлені санітарними нормами підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо порушення тиші мешканцями квартири АДРЕСА_1 , зокрема у нічний час, що порушує право позивачки на використання належної їй квартири за цільовим призначенням, зокрема на проживання в ній та відпочинок без шкідливого впливу шуму.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_2 не допускати вселення квартирантів у квартиру АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже відповідач користується своєю квартирою на власний розсуд, саме за змістом ч.1 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як уже зазначалось вище судом, стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, суд вважає, що позивач не вправі вимагати заборони відповідачу користування належною їй квартирою, зокрема шляхом надання її в оренду іншим особам з метою проживання в ній, оскільки особи, які в ній проживають, користуються квартирою правомірно, за цільовим призначенням, на підставі укладених договорів, а тому задоволення позовних вимог в цій частині є неправомірним, оскільки призведе до порушення базового права позивачки на володіння та розпорядження належною їй власністю, яке гарантоване ст. 41 Конституції України.

З цих підстав, суд приходить до переконання, що вимога позивача про зобов`язання відповідача не допускати вселення квартирантів у належну їй квартиру до задоволення не підлягає, оскільки, як уже зазначалось вище, власникові належить право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому позивач не вправі обмежувати відповідача у правах, що стосуються його приватної власності, зокрема здавати в оренду належну їй на праві приватної власності квартиру .

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, із відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею при зверненні до суду із позовом, судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 43, 49, 51, 64, 76, 81, 82, 89, 95, 133, 141, 210, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_15 не допускати у квартирі АДРЕСА_1 , впродовж доби перевищення мешканцями вказаної квартири допустимого рівня шуму та вібрацій, що встановлені санітарними нормами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_9 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 12.10.2023.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич