Справа № 702/841/23
Провадження № 2/702/319/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.10.2023 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М. розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частки майна, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення частки майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з позовною заявою представник позивача зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки позивач є учасником бойових дій та на даний час перебуває в складі Збройних сил України.

Так, представником позивача на підтвердження даних обставин надано посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.03.2016 відповідно до якого ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Інших доказів, до матеріалів справи, представником позивача не надано.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону

№ 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17 .

ОСОБА_1 є позивачем у справі, предметом якої є стягнення частки майна, що перебуває у спільній частковій власності. Отже, заява у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову 360 000,00 грн.

На підтвердження визначення ціни позову представником позивача надано роздруківку із сайту «ОLX». Інших доказів на підтвердження визначення вартості майна, стосовно якого у сторін виник спір, станом на час звернення до суду, представником позивача не надано.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з п.п. а п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отож, позивачеві слід надати документ на підтвердження дійсної вартості квартири АДРЕСА_1 та відповідно від якої залежить ціна позову та розмір судового збору при пред`явлені такого позову до суду.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати представнику позивача та позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма додатками.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 175, 185, 258, 260, 315-318 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частки майна, що перебуває у спільній частковій власності, залишити без руху.

Надати представнику позивача та позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу ОСОБА_1 .

Оскарження ухвали нормами діючого законодавства не передбачено.

Суддя Ю.М.Жежер