Ухвала

13 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 334/6097/18

провадження № 61-10633ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Журавльов Дмитро Володимирович, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Журавльов Д. В., про стягнення заборгованості

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року у задоволенні позову Державної іпотечної установи відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3150-076 К від 14 червня 2007 року закрито.

В іншій частині ухвалено нове судове рішення.

Позов Державної іпотечної установи задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором № 3150-067К від 14 червня 2007 року у розмірі 540 307,24 грн з яких: сума 206 141,61 грн - основний борг; 151 196,38 грн - прострочені відсотки за користування кредитом; 76 871,46 грн - пеня; 106 097,79 грн - інфляційні витрати.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 25 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав); надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України; уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 25 липня 2023 року.

Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2023 року виконано ОСОБА_1 не у повному обсязі.

Так, до суду касаційної інстанції надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга; квитанція про сплату заявником судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 107,52 грн, проте прохальна частина касаційної скарги не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Так, в уточненій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2023 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі № 334/6097/18, інформація щодо прийняття Запорізьким апеляційним судом постанови від 24 березня 2023 року у справі відсутня.

Отже, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які він просить скасувати.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець