Справа № 395/889/23 Провадження № 2/395/251/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Притулі О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, третя особа: орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

У 2023 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, третя особа: орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позивач просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №121 від 17 грудня 2003 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Визначити місцем проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб актовий запис №121 від 17 грудня 2003 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 . (а.с.6)

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується актовим записом №4 від 07 грудня 2004 року зареєстрованого Тимошівською сільською радою Кам`янського району Черкаської області (а.с. 7), дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом №2 від 17 лютого 2014 року зареєстрований Виконкомом Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області(а.с. 9), та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №2 від 24 березня 2016 року, зареєстрований Виконкомом Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.10).

З травня 2023 року сторони не проживають разом.

В судовому засіданні з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідає фактичним взаєминам подружжя.

Шлюб необхідно розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування Новомиргородської міської ради №02-22/576/1 від 12.10.2023 року вказано, що орган опки та піклування керуючись якнайкращими інтересами дітей, вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля матері - ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля батька - ОСОБА_1 .

У зв`язку із тим, що сторони разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей, діючи в інтересах дітей, Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради, вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля матері - ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля батька - ОСОБА_1 .

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання та утримання малолітньої доньки, ОСОБА_4 , з батьком - ОСОБА_1 , яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному, а проживання та утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , з матір`ю - ОСОБА_2 , яка фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Таким чином, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі ст.ст.19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 199, 200 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, третя особа: орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей- задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №121 від 17 грудня 2003 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 17 жовтня 2023 року.