Провадження № 2-о/337/186/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу ЄУН №337/3794/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. про вставлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вставлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 . На час смерті матері ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю без реєстрації та і до цього часу продовжує проживати за адресою : АДРЕСА_1 . Оскільки заявниця проживала разом з матір`ю на час її смерті, вона вважала, що прийняла спадщину після смерті матері за законом. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки немає можливості встановити факт того, що вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та роз`яснено, що заявнику необхідно встановити його факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернулася до суду.

Ухвалою судді від 12.09.2023 р. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з повідомленням учасників судового розгляду.

Заявник в судове засідання не з`явилася, представник заявника адвокат Мєдвєдєва А.В. надала заяву про розгляд справи у відсутність заявника та його представника, заявлені вимоги підтримали повністю, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Бахматська Т.М. в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, до суду направила належно завірену копію спадкової справи №123/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами.

Суд дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи.

З 01.12.2005 року і по день смерті матір заявника постійно проживала та була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про надання інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.07.2023р. №04-07/3/8564, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №123/2023.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого на Запорізькій Товарній Біржі «Титан-Інвест» 27.07.2000р. р№ Н-3233, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 - матері заявника належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 .

На час смерті матері ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю без реєстрації та і до цього часу продовжує проживати за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про фактичного проживання, виданим 05.07.2023р. Головою правління ОСББ «Будівельник-23», копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки заявниця проживала разом з матір`ю на час її смерті , вона прийняла спадщину після смерті матері за законом відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про народження заявника серія НОМЕР_2 , відповідно до відомостей якого у графі «мати» зазначена ОСОБА_2 , та копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Вважаючи, що спільним проживанням заявник ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у зв`язку з тим, що нотаріусом не приймається акт про фактичне проживання від 05.07.2023р. ОСББ «Будівельник-23», як документальне підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, приватний нотаріус ЗМНО Бахматська Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесено постанову № 595/02-31 від 13.07.2023р., та роз`яснено, що заявнику необхідно встановити його факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Наказу № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Наказу № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Чстиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт проживання заявника ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, а іншої можливості встановити вказаний факт не можливо.

Керуючись ст.ст.1216,1218,1220,1221,1261,1268-1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5 , 12 , 13 , 15,16, 76-81, 89, 247,258,263-265,273,315, 317-319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. про вставлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за однією адресою : АДРЕСА_1 . на час смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 жовтня 2023 року

Суддя С.А. Ширіна

10.10.2023