У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАКАРПATT ЯЕНЕРГОЗБУТ», в особі начальника Ужгородського ЦОК, Габора Я.М. до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАКАРПATT ЯЕНЕРГОЗБУТ», в особі начальника Ужгородского ЦОК, Габора Я.М., звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст.12 ЦПК України).

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви не дотримано вимог цивільного процесуального законодавства, оскільки дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до норм чинного ЦПК України, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по кожній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За нормою ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно позовної заяви позивач просить суд:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (код в , адреса місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Жупанатська, 18):

суму заборгованості в розмірі 5 692,68 грн. (п`ять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні, шістдесят вісім копійок) за спожиту електричну енергію

судовий збір, сплачений Позивачем за подання позовної заяви у сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).»

При цьому позивач вказує на те, що споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_4 .

Так, до матеріалів позовної заяви додано роздруківку абонентської книжки особового рахунку № НОМЕР_4 , споживачем вказано ОСОБА_1 , вказано дату укладення Договору на постачання електричної енергії 01.01.2019.

Разом з тим, до позовної заяви додано витяги Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого станом на 25.06.2023, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Реєстрація права власності 20.11.2017 року.

Згідно вказаного витягу реєстрація права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 зазначено дату 31.08.2009.

Згідно абонентської книжки, сальдо вказується станом на 01.01.2019- 0,00.

Поряд з цим, позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку передбаченому ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Таким чином згідно вищезазначених норм законодавства слідує, що відповідач є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношень, з приводу яких виник спір.

Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пункту 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року № 312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Положенням п.13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Всупереч вимогам п.4), п.5) ч.3 ст.175, ст.4 ЦПК України позовна заява не містить повного та належного викладу обґрунтувань із посиланням на закон з приводу того, що обраний спосіб захисту прав та інтересів позивача, викладений у прохальній частині заяви зміст позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, не суперечить закону, а саме способам захисту визначеним у ст. 16 ЦК України, приписам ст.ст. 509, 526, 625, 629 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на які посилається позивач, а також те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають саме солідарній цивільно-правовій відповідальності за договором чи законом, а не іншого виду відповідальності, та у вказаних правовідносинах настала саме солідарна відповідальність, за наявності якої кредитор має право вимагати виконання обов`язку (відшкодування шкоди) частково або в повному обсязі як від усіх солідарних боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Позовна заява всупереч вимогам п.5) ч.3 ст.175 ЦПК України не містить повного викладу обставин, якими обґрунтовано вимоги позову із зазначенням доказів на їх підтвердження, а саме у частині обставин (інформації) про період часу, із зазначенням початку періоду (дати, місяця, року) та кінця періоду (дати, місяця, року), протягом якого утворилась заборгованість по виду спожитих житлово-комунальних послуг загальною сумою 5692,68 грн.; чи сплачувались ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як власниками квартири вказана заборгованість та за який саме період, та ким саме; тобто чи зазнав позивач реальних збитків, поніс фактичні витрати у зв`язку із діями відповідачів.

З наданої копії абонентської книжки, сальдо станом на 01.01.2019- 0,00, при цьому в такій абонентській книжці відсутні відомості про те, що відповідачі є споживачами наданих послуг, так само як і дані щодо кола зареєстрованих осіб на момент звернення до суду, таким чином враховуючи правовий статус житла, що зумовлює доведенню належними доказами пред`явлення вимог до кожного із відповідачів з урахуванням періоду їх проживання в цій квартирі. Також до позовної заяви не додано сплаченого споживачем рахунку (квитанції) за надані заявником послуги чи іншого документального підтвердження споживання відповідачами даних послуг. При цьому в позовній заяві вказується про здійснення часткових оплат за спожиту електричну енергію.

На підтвердження того, що відповідач - ОСОБА_1 після 20.11.2017 (час реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 ) є споживачем електричної енергії, до позовної заяви не додано жодних відомостей, та на підтвердження зазначених в позовній заяві обставин доказів.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що на його думку право власності підтверджує, зобов`язання ОСОБА_2 , перед ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ», в тому числі по сплаті за отримані житлово-комунальні послуги (за постачання електричної енергію), не виконання якого тягне за собою відповідальність згідно чинного законодавства.

Однак, позивач не вказує, які саме зобов`язання має попередній власник квартири перед позивачем за період з 01.01.2019 року.

Позивачу необхідно викласти належним чином зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, у тому числі вказати, в чому полягає порушення прав позивача з боку кожного з відповідачів конкретно.

Позивач зазначає, що звертався з заявою на видачу судового наказу до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Однак, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за № 308/12229/23 від 26.07.2023 р. Товариству відмовлено у видачі судового наказу.

Однак до матеріалів позовної заяви не додано копії ували на яку посилається позивач.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту позову є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позову не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.175,185,260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАКАРПATT ЯЕНЕРГОЗБУТ», в особі начальника Ужгородського ЦОК, Габора Я.М. до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош