У Х В А Л А

"16" жовтня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/7629/23

провадження № 2-о/755/517/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, 295 ЦПК України, по заяві ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування проживання,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування проживання.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). (ч. 9 ст. 10 ЦПК України)

Таким чином, оскільки досліджувана заява про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування проживання і позовна заява згідно норм діючого процесуального законодавства України підлягає призначенню до судового розгляду, із ухваленням судового рішення за наслідками розгляду заяви по суті її вимог, то відповідно наявні підстави застосувати аналогію закону щодо форми та змісту поданої заяви, зокрема, відповідно до статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Таким чином, оскільки заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування проживання, заявником у заяві має бути зазначено заінтересовану особу по даній справі, оскільки така особа встановлена постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, постановленою в межах даної справи, а також постановою Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 742/853/20.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно положення ч. 4 ст. 277 Цивільного кодексу України якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Разом з тим, як убачається із змісту постанови Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, постановленої в межах даної справи, а також постанови Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 742/853/20, особа, яка поширила інформацію, оспорену заявником в межах даного провадження, - встановлена, тобто є відомою, тому заявником має бути наведено правове обґрунтування розгляду заявлених ним вимог в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями10, 175, 177, 185, 258-261, 294, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування проживання - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган