Справа №295/996/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Федоренко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Житомирської міської ради,

треті особи: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

про визнання права власності в прядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на 2571/9000 (дві тисячі п`ятсот сімдесят одна дев`яти тисячних) частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позову вказано, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_7 . На випадок своєї смерті ОСОБА_7 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 , дядько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло майно, яке було у власності померлого, а саме 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу області Ширяєвої О.В. від 13.01.2023 №07/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки наявні розбіжності, які не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, зокрема згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_7 зареєстровано 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а згідно поданих правовстановлюючих документів частка власності померлого становить 2094/9000 без врахування рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1986, згідно з яким ОСОБА_8 переотримав частку у майні у розмірі 477/9000 зі сплатою компенсації іншому співвласнику ОСОБА_9 . Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована не поданням спадкоємцем за заповітом пакету документів, яким підтверджено право власності на цю переотриману частину.

ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на майно у порядку спадкування.

ОСОБА_1 вважає, що має право на спадкування 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належала його дядьку ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем для оформлення права на спадщину за заповітом були подані нотаріусу наступні документи:

договір дарування, посвідчений Другою житомирською державною нотаріальною конторою 29.11.1984 за реєстровим №2-4811, зареєстрований в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.12.1984 за реєстровим №479 в реєстровій книзі №86, згідно з яким ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подарували ОСОБА_7 1396/9000 часки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 21.05.1982, справа №2-589 та додаткове рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1983 справа №2-589, в яких визначено належність померлому 698/9000 частин у праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

рішення народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1982, справа №2-28, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про виділення в натурі належної їй частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому зазначається про задоволення позову та виділення ОСОБА_9 в натурі 2221/9000 частки з належних їй 2698/9000, а на 447/9000 (в рішенні суду міститься арифметична помилка - замість 477/9000 вказано 447/9000, оскільки різниця між належною часткою та виділеною в натурі складає 477/9000 (2698/9000 2221/9000)) було зазначено про стягнення з ОСОБА_7 компенсації за переотриману частку у розмірі 271 руб. Рішення суду було мотивоване тим, що виділ ОСОБА_9 в натурі належної їй долі не можливий, а отже суд зменшив її частку у праві власності на користь ОСОБА_7 з зобов`язанням сплатити компенсацію за перерозподілену частину. Вказане рішення суду було виконане ОСОБА_7 , що підтверджується подальшою реєстрацією права власності в реєстрі нерухомості за ОСОБА_7 у розмірі частки 2571/9000 в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відсутності будь-яких претензій ОСОБА_9 та її спадкоємців з приводу виконання рішення суду від 09.06.1986.

Позивач вказує, що зважаючи на пред`явленні документи, можна стверджувати, що частка померлого у майні становить 2571/9000 в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Заяв по суті справи до суду не надійшло.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 26.05.2023 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_13 у підготовчому засіданні за його участю вказав про надання усіх доказів на підтвердження позовних вимог; у судове засідання позивач та його представник не з`явились, у поданій до суду заяві про розгляд справи без участі позивача та його представника останній вказав, що позивач позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява представника відповідача ОСОБА_14 , у якому вона просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.211, 223 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого Другою житомирською державною нотаріальною конторою 29.11.1984 за реєстровим №2-4811, який зареєстрований в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.12.1984 за реєстровим №479 в реєстровій книзі №86, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подарували ОСОБА_7 1396/9000 часки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Рішенням народного суду Богунського району м. Житомира від 21.05.1982 у справі №2-589 та додатковим рішенням народного суду Богунського району м. Житомира у справі №2-589, визначено належність ОСОБА_7 698/9000 частин у праві власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 12-16).

Рішенням народного суду Богунського району м. Житомира від 09.06.1982 у справі №2-28, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про поділ домоволодіння, виділено ОСОБА_9 в натурі 2221/9000 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а щодо 447/9000 було зазначено про стягнення з ОСОБА_7 компенсації за переотриману частку у розмірі 271 руб (а.с. 17-18).

Відповідно до довідки, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської міської ради №38 від 16.01.2016, за ОСОБА_7 зареєстровано 2571/9000 ід. частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на 2571/9000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с. 40-41).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті, склав заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 04.11.2002 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.06.2015 (а.с. 7).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу положень ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на момент смерті ОСОБА_7 належало на праві приватної власності 2571/9000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. №07/02-14 від 13.01.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на 2571/9000 частки в праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що з поданих документів не можливо встановити факт належності померлому права власності на 477/9000часток в праві власності на житловий будинок (а.с. 19).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду Україні "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із вищенаведеним, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування як спадкоємець за заповітом на частину будинку, яка належала померлому ОСОБА_7 , в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на 2571/9000 (дві тисячі п`ятсот сімдесят одна дев`яти тисячних) часток в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Житомирська міська рада (м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2, ).

Треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.А. Воробйова