ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/2633/22

провадження № 22-ц/4809/935/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С.І., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний спеціалізірований будинок нового типу Кіровоградської обласної ради»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року у складі судді Павелко І.Л.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізірований будинок нового типу Кіровоградської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказів назів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначала, що на підставі наказу №248-о від 23 листопада 2005 року її прийнято на посаду сестри медичної групової до Будинку дитини, який неодноразово було перейменовано і на підставі рішення Кіровоградської обласної ради № 308 від 19.05.2017 з 27.12.2018 його перетворено у Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний спеціалізірований будинок нового типу Кіровоградської обласної ради».

Вказувала, що на підставі наказу №8-п від 10.03.2011 її переведено на посаду сестри медичної з дієтичного харчування тимчасово. З 18.10.2012 на підставі наказу № 25-п від 25.09.2012 її переведено на посаду сестри медичної групової. 15 квітня 2013 року їй присвоєно другу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Сестринська справа», наказ № 503 від 15 квітня 2013 року. 16 квітня 2018 року їй присвоєно першу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Сестринська справа», наказ № 512 від 16 квітня 2018 року. 3 07 серпня 2018 року на підставі наказу № 257/18 від 07 серпня 2018 року назву посади «сестра медична групова» змінено на «сестра медична групи».

З початку введення воєнного стану на території України, а саме з 24 лютого 2022 року по 24 березня 2022 року персонал КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» працював в штатному режимі згідно погодженого графіку роботи. 25 березня 2022 року відповідачем було евакуйовано до Австрії всіх дітей закладу. Разом із дітьми поїхали за власним бажанням деякі співробітники закладу.

Позивач, зазначала, що залишилась у закладі, за вказівкою керівництва написала заяву про надання їй планової відпустки.

07 квітня 2022 року керівництво закладу запросило деяких працівників закладу, в тому числі і позивача, на збори. На цих зборах в.о. головного лікаря Сподинюк Т., головний бухгалтер ОСОБА_2 та начальник відділу кадрів Літвінова Т. усно повідомили всіх присутніх про необхідність евакуації 11 квітня 2022 року до м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія. При цьому зазначені особи повідомили усіх присутніх на зборах працівників закладу, що у випадку відмови таких працівників від евакуації у визначений термін, їх буде примусово звільнено. Зазначає, що їй не було зачитано відповідний наказ та не надано його для ознайомлення.

Після зборів позивач дізналася, що заклад КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» не ліквідовується та не переїжджає повністю до іншого місця ведення діяльності, а тому вважала, що вона, як і інші працівники, які залишились на робочих місцях, також має право залишитися на робочому місці у цьому закладі разом із керівництвом та продовжувати виконувати свою роботу.

Вказувала, що 24 квітня 2022 року вона прийшла на робоче місце і була ознайомлена із наказом №19-к від 11 квітня 2022 року про її звільнення з 24 квітня 2022 року з посади сестра медична групи згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із її відмовою від продовження роботи у зв?язку зі зміною істотних умов праці (переїзд підприємства в іншу місцевість). Ознайомлюючись із зазначеним наказом, позивач зазначила про свою незгоду із цими наказами.

Зазначала, що відповідач не пропонував їй переведення на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, а лише в усній формі повідомив про необхідність виїзду до Австрії для супроводження дітей.

Починаючи з 24 лютого 2022 року і до цього часу будь-яких бойових дій та інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, на території міста Кропивницький та на території Кіровоградської області не було. Тому вважає, що у відповідача були відсутні підстави для переведення її на роботу у іншу місцевість, оскільки згідно Закону №2136 це допускається лише для відвернення або ліквідації: наслідків бойових дій; інших обставин, що становлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей.

Станом на момент її звільнення та до цього часу КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» продовжує функціонувати та здійснювати свою діяльність за зареєстрованою адресою. У закладі працюють працівники, керівництво закладу, бухгалтерія, відділ кадрів, охорона, медичний персонал тощо.

Вважає, що її звільнення із займаної посади на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відбулося із грубим порушенням норм ст. 32 КЗпП України в частині відсутності її згоди на переїзд в іншу місцевість із підприємством, а також положень ст. 3 ЗУ №1236 в частині відсутності законодавчо визначених підстав для переведення позивача на роботу до іншої місцевості без її згоди.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» №19-к від 11 квітня 2022 року про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді сестри медичної групової у Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради»; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 квітня 2022 року по день ухвалення судом І інстанції рішення по цій справі; рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць допустити до негайного виконання; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді сестри медичної групи та сестри медичної групи (за сумісництвом) у Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» допустити до негайного виконання та стягнути понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку, що дії відповідача були правомірними, зумовлені об`єктивними чинниками, які від відповідача не залежать, волевиявлення позивача у вигляді відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці (головною причиною відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці, було небажання працівника від`їздити до Австрії), є свідомим, що остання підтвердила у судовому засіданні, а тому наслідки такої відмови позивача у вигляді звільнення є такими, які настали обґрунтовано.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав оцінку тому факту, що відповідачем при прийнятті наказу про її звільнення, не надано жодного доказу того, що переїзд підприємства в іншу місцевість не відбувалося та не відбулося взагалі.

Зазначала, що переїзд підприємства в іншу місцевість зумовлює собою ряд дій, які лише в сукупності можуть констатувати факт переїзду підприємства в іншу місцевість, а саме наявність: - управлінських рішень; - організаторських дій по фактичному переїзду; - алміністративних дій.

Вважає, що відповідач фактично здійснив підміну понять «евакуація» на «переїзд підприємства в іншу місцевість».

Вказує, що в ?розпорядженні начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації «Про евакуацію дітей, зарахованих до КНІ «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на цілодобове перебування» № 153-р від 15.03.2022 зазначено лише «здійснити евакуацію дітей, які зараховані до Закладу на цілодобове перебування у більш безпечне місце та визначити осіб, які супроводжуватимуть вихованців Закладу, які виїжджають».

Проте, згідно наказу КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» від 07.04.2022 № 7-св «Про направлення медичного персоналу до місцезнаходження евакуйованих вихованців закладу», її та інших працівників направлено для забезпечення повноцінного догляду за вихованцями закладу, які евакувано за межі України, до м. Бургауберг-Нойдауберг, країна Австрія.

Звертала увагу суду, що Головному лікарю не надано повноважень одноособово змінювати місцезнаходження Підприємства, лише Кіровоградській обласній раді як Засновнику надано право приймати рішення щодо зміни місцезнаходження (переїзду підприємства в іншу місцевість) Підприємства. Проте Кіровоградська обласна рада не приймала жодного рішення про зміну місцезнаходження відповідача та переміщення його у іншу місцевість, оскільки чинним законодавством України не передбачено переміщення комунальних підприємств за межі України.

Позивач зауважила, що фактично та юридично переміщення Підприємства не відбулося, а отже не існувало обставин для її звільнення передбачених п. 6 ст. 36 К3пП України.

Посилаючись на підпункту 2 пункту 14 Постанови КМУ від 27 березня 2022 року № 385 «Деякі питання тимчасового переміщення (евакуації) дітей та осіб, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування на цілодобове перебування, в умовах воснного стану», яим передбачено, що з метою вирішення питання щодо тимчасового переміщення (евакуації) дітей та осіб за межі України керівник закладу забезпечує видання наказу про організацію роботи супроводжуючих осіб (відрядження або переведення на дистанційну роботу з урахуванням умов перебування супроводжуючих осіб, зазначених у запрошенні) із можливістю визначення графіка їх ротації (взаємозамінності), вважає, що відповідач умисно приховав правовідносини відрядження своїх працівників за кордон поняттям «переведення підприємства у іншу місцевість», порушивши право на належні умови праці.

Зазначила, що причиною відмови виконання наказу № 7-св від 07.04.2022 «Про направлення медичного персоналу до місцезнаходження евакуйованих вихованців закладу» є утримання нею неповнолітнього сина та стареньких часто хворіючих батьків, яка є поважною і мала б бути врахована адміністрацією підприємства.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечуючи проти доводів апеляційних скарг, зазначав, що ?в апеляційній скарзі позивач посилається на інші норми права та обставини, обгрунтовуючи незаконність оскаржуваних наказів про звільнення, аніж в позовній заяві, що є недопустимим під час апеляциного перегляду справи.

Вказував, що 25.03.2022 всіх вихованців КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» в супроводі 21 співробітника підриємства (лікарі, сестри медичні та молодші сестри медичні) було евакуйовано до м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія. Тобто, фактично з 25.03.2022 основна діяльність підприемства, яка передбачена установчими документами (Статутом) здійснювалася у м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія, за місцем фактичного перебування вихованців підприємства. Серед працівників, які продовжували працювати на підприємстві після 25.03.2022 року за його юридичною адресою залишилися адміністративно-управлінський персонал тa господарсько-обслуговуючий персонал, тобто працівники, посадові обов?язки яких не передбачають безпосередній контакт з вихованцями підприємства. Отже, евакуація вихованціє підприємства до м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія викликала зміну в організації виробництва і праці.

ОСОБА_1 відмовилися від продовження роботи на змінених умовах, та від зазначення про це в наказі також відмовилася, а саме: с/м з групи ОСОБА_1 зазначила: не згодна продовжувати роботу, підписувати не буду.

Зазначав, що позивача було звільнено з посади на підставі п.6 ст. 36 К3пП України у зв?язку із її відмовою від продовження роботи у зв?язку із зміною істотних умов праці.

Щодо застосування положень Постанови КМУ від 27.03.2022 року № 385 «Деякі питання тимчасового переміщення (евакуаці) дітей та осіб, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування на цілодобове перебування, в умовах воєнного стану», звертав увагу суду на те, що дана постанова була прийнята 27.03.2022 та набула чинності 30.03.2022, тобто через 5 днів після евакуації вихованців та супроводжуючого персоналу.

Щодо посилань позивача на те, що направлення персоналу Підприємства до місця знаходження евакуйованих вихованців має розглядатися як відрядження, звертав увагу, що згідно п. 2.26 Посадової інструкції сестри медичної групи КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» затвердженої 21.11.2019, сестра медична групи зобов?язана евакуювати дітей в безпечне місце в разі виникнення пожежі чи іншої надзвичайної ситуації. Також, згідно умов Постанови КМУ від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» не може перевищувати 30 днів в межах України та 60 днів за межами України. На відміну від вказаного, евакуація триває до того часу, поки не відпадуть обставини, які стали підставою для її здійснення, тобто в даному випадку до скасування воєнного стану, чи прийняття рішення військовою адміністрацією про можливість перебування вихованців Підприємства на території його виробничих потужностей без загрози (імовірної загрози) для їх життя та здоров?я.

Вважає, шо апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2023 має бути залишено без змін, як таке що є законним та обгрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

23 листопада 2005 року на підставі наказу №248-о від 23 листопада 2005 року ОСОБА_1 прийнято на посаду сестри медичної групової до Кіровоградського будинку дитини; остання посада позивачки з 18 жовтня 2012 року на підставі наказу №25-п від 25 вересня 2012 року позивача переведено на посаду сестри медичної групової; на підставі рішення Кіровоградської обласної ради № 308 від 19 травня 2017 року з 27 грудня 2018 року Комунальний заклад «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» перетворено у Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», що підтверджується копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 .

З 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», по всій території України введено воєнний стан.15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 24 березня 2022 року (далі Закон №2136).

Відповідно до ст. 1 Закону №2136 цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

Розпорядженням начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації № 53-р від 15.03.2022 року «Про евакуацію дітей, зарахованих до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на цілодобове перебування» у зв`язку імовірною загрозою життю та здоров`ю дітей, які зараховані до комунального: -:екомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на цілодобове перебування, за сприяння Міністерства охорони здоров`я України, доручено в.о. головного лікаря ОСОБА_3 здійснити евакуацію дітей, які зараховані до Закладу на цілодобове перебування, в більш безпечне місце, а також визначити осіб, які супроводжують вихованців закладу, які виїжджають.

Листом Кіровоградської обласної військової адміністрації від 23.03.2022 року «01-13/1080/0.1 «Про надання погодження виїзду дітей за межі України», відповідно до пункту 23 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів та України від 12 березня. 2022 року № 264) та відповідно до запрошення організації «Кіеіпе Неггеп» (місто Бургауберг - Нойдауберг, Австрія) від 20 березня 2022 року щодо надання тимчасового прихистку вихованцям комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» обласна військова адміністрація просила Національну соціальну сервісну службу України дати дозвіл на виїзд за межі України 63 (шістдесяти трьох) вихованців Закладу. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2022 року № 264 обласна військова адміністрація вивчила можливість розміщення вихованців закладу на безпечній території України прийшла до висновку про доцільність розміщення дітей за межами України.

Листом від 23.03.2022 року № 0000-0202-5/4620-2022/3707 Нацсоцслужба погодила дозвіл Кіровоградської обласної військової адміністрації від 23.03.2022 № 01-33/289/0.1 на виїзд 63 вихованців комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» за межі України до Республіки Австрія.

Згідно наказу в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» № 6-св від 25.03.2022 року, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Розпорядженням начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації «Про евакуацію дітей, зарахованих до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» на цілодобове перебування» № 153-р від 15.03.2022 року евакуація дітей підприємства до м.Бургауберг-Нойдауберг (Австрія), з метою організації забезпечення належного догляду за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, дотримання права працівників на відпочинок, на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ від 15.03.2022 р. статті 3 «Особливості переведення та зміни стотних умов праці в умовах воєнного часу», з 25 березня 2022 року запроваджено евакуацію вихованців та працівників підприємства КНП « Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради». Пунктами 1.3 вказаного вище наказу визначено працівникам підприємства КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» супроводжувати вихованців до іншої місцевості, а потім і догляд за ними (Додаток №1 список працівників). Для забезпечення повноцінного догляду за вихованцями та нормалізації життєвих умов співробітників, в разі необхідності доповнити персоналом в потрібній кількості.

Всіх вихованців комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» 25.03.2022 року в супроводі 21 співробітника підприємства (лікарі, сестри медичні та молодші сестри медичні) було евакуйовано до м.Бургауберг-Нойдауберг, Австрія. Тобто, фактично з 25.03.2022 року основна діяльність підприємства, яка передбачена установчими документами (Статутом) здійснювалася у м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія, за місцем фактичного перебування вихованців підприємства.

Починаючи з 25.03.2022 року частині персоналу підприємства було надано невикористані щорічні основні/додаткові відпустки, соціальні відпустки чи відпустки без збереження заробітної плати.

Для працівників, які не виявили бажання скористатися правом на відпочинок (використати відпустку), наказом в.о. головного лікаря КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» «Про оголошення простою» було оголошено простій не з вини працівників в період з 25/26.03.2022 року по 29/30/31.03.2022 року. Крім того, п. 4 вказаного наказу наказаноголовному бухгалтеру ОСОБА_4 та старшому інспектору з кадрів Літвіновій Т. вакантні посади, а саме заступник головного лікаря з медичної частини, юрисконсульт, фахівець з публічних закупівель, головна медична сестра, завідувач відділення, лікар-невролог дитячий, лікар фізичної та реабілітаційної медицини, лікар з лікувальної фізкультури, лікар педіатр (черговий), ерготерапевт, сестра медична постова, сестра медична кабінету профщеплень, статистик медичний, сестра медична з лікувальної фізкультури, сестра медична патронажна, сестра медична групи, сестра медична відділення, старший вихователь, керівник музичний, комірник матеріального складу, комірник продуктового складу, машиніст з прання та ремонту спецодягу, прибиральник службових приміщень, слюсар-сантехнік, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустановок Р/р на час воєнного стану або до повернення евакуйованих вихованців підприємства залишити вільними, виходячи з техніко-економічної необґрунтованості їх заняття.

Фактично, серед працівників, які продовжували працювати на підприємстві після 25.03.2022 року за його юридичною адресою залишилися адміністративно-управлінський персонал та господарсько-обслуговуючий персонал, тобто працівники, посадові обов`язки яких не передбачають безпосередній контакт з вихованцями підприємства.

Згідно акту від 11.04.2022 року складеного комісією у складі: головний бухгалтер ОСОБА_5 , економіст ОСОБА_6 , інспектора з кадрів Тетяна Літвінова, 11.04.2022 року працівники підприємства, яких наказом № 7-св від 07.04.2022 року «Про направлення медичного персоналу до місцезнаходження евакуйованих вихованців закладу» було направлено до м. Бургауберг-Нойдауберг Республіки Австрія, а саме ОСОБА_1 до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» не з`явилася. Про причини неявки для продовження роботи на змінених умовах праці, та відправлення до м. Бургауберг-Нойдауберг Республіки Австрія повідомила, що за кордон не поїде.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_8 заперечила проти апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що дії відповідача були правомірними, зумовлені об`єктивними чинниками, які від відповідача не залежать, волевиявлення позивача у вигляді відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці (головною причиною відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці, було небажання працівника від`їздити до Австрії), є свідомим, що остання підтвердила у судовому засіданні, а тому наслідки такої відмови позивача у вигляді звільнення є такими, які настали обґрунтовано. Під час розгляду справи позивач не довела перед судом законності та обґрунтованості своїх позовних вимог за допомогою сукупності достовірних, достатніх та належних доказів.

Такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає правовим позиціям Верховного Суду щодо правозастосування у подібних правовідносинах.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Cтаттею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Нормами ст. 32 КЗпП України врегульовано порядок переведення на іншу роботу та зміну істотних умов праці. Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом зпідприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Норми ст. 33 КЗпП України передбачають порядок тимчасового переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором.

Нормами ч. ч. 3 та 4 ст. 32 КЗпП України визначено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як власник з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці.

Загальні підстави припинення трудового договору передбачені ст. 36 КЗпП України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Згідно постанови Верховного Суду від 29.06.2022 № 357/1279/21, виходячи зі змісту частини третьої статті 32 КЗпП України, зміна істотних умов праці включає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших. Перелік істотних умов праці не є вичерпним.

Звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору є окремою самостійною підставою для припинення трудового договору, яка обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору (постанова Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 317/183/19).

Згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, які не супроводжуються скороченням чисельності чи штату працівників. При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто зміни, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 601/1513/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 752/346/18.

Згідно ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Отже, для застосування відповідачем ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не було необхідним виникнення будь-яких інших обставин, окрім як введення воєнного стану.

Крім того в період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури (ст. 12 Закону).

Відповідно до п.п.5 п.4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» об`єкти охорони здоров`я віднесені до сектору критичної інфраструктури, які виконують життєво важливі функції та/або послуги, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України. Згідно п. 1.3. Розділу І Загальні положення Статуту.

КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» є закладом охорон здоров`я (медико-соціального захисту) - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги з медичної реабілітації, соціального захисту дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батькiв та педагогічної корекції з застосуванням завдань дошкільної освіти, з вадами фізичного та розумового розвитку віком від народження до шести років.

Підприємство є спеціалізованим медичним закладом для дітей: з органiчним ураженням нервової системи та порушенням психіки; з органічним ураженням центральної нервової системи, в тому числі з дитячим церебральним паралічем без порушення психіки; з порушенням функції опорно-рухового апарату та іншими вадами фізичного розвитку без порушення психіки; з порушенням слуху та мови; з порушенням мови; з порушенням зору (сліпі, слабкозорі); ВІЛ-інфікованих, в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

З матеріалів справи вбачається, що наказом в.о. головного лікаря КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» № 7-св від 07.04.2022 (п.1, п. 4.1.) було змінено наступні істотні умови праці позивача: місце виконання посадових обов`язків (з м.Кропивницький, Україна на м. Бургауберг-Нойдауберг, Австрія), розміри оплати праці (заробітна плата з розрахунку 1,0 ставки, а у разі продовження роботи на змінених умова з розрахунку 1,0 основної ставки та 0,5 ставки за сумісництвом).

Підставою для зміни істотних умов праці позивача стала евакуація вихованців закладу разом з персоналом, який їх супроводжує під час евакуації до іншої держави.

Направлення додаткового персоналу до місця фактичного перебування вихованців підприємства було зумовлене необхідністю усунення загрози життю та здоров`ю вихованців підприємства, недопущення завдання шкоди здоров`ю працівників підприємства, які перебувають разом з евакуйованими вихованцями у м. Бургауберг-Нойдауберг, та недопущення порушення трудових прав означених працівників.

Необхідність у додатковому персоналі підтверджується листом Президента міжнародної благодійної організації «Kleine Herzen» Паскаль Вайер від 04.04.2022.

Позивач на момент звільнення з підприємства не перебувала у відпустці, оскільки на підставі п.2 наказу в.о. головного лікаря КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» № 7-св від 07.04.2022 разом з іншими працівниками була відкликана з відпустки з 11.04.2022. Вказаний наказ 07.04.2022 було доведено до відома позивача.

З пояснень позивача в судовому засіданні, наданих на запитання представника відповідача, з`ясовано, що остання за будь-яких умов не поїхала би працювати до іншої країни, тобто місце виконання посадових обов`язків було для позивача істотною умовою праці. Крім того, в судовому засіданні позивач визнала, що 07.04.2022 року була повідомлена про необхідність від`їзду до Австрії для продовження роботи за новим місцем виконання обов`язків, однак, їхати відмовилася, та 11.04.2022 року до КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини КОР» не з`явилася, адже вирішила не їхати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності потреби відповідача у додатковому персоналі для евакуйованих дітей до м. Бургауберг-Нойдауберг, призупинення трудового договору з позивачем викликало б потребу у прийнятті на роботу іншого працівника, який погодився б працювати за місцем перебування вихованців підприємства, а тому мета забезпечення вихованців відповідача належним медичним доглядом не була б досягнута.

Встановлено, що відбулася зміна істотних умов праці у КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради».

Про зміну істотні умови праці позивачу було доведено 07.04.2022, що підтверджується Актом від 07.04.2022.

Наказом № 19-к від 11.04.2022 року про припинення трудового договору (контракту) звільнено з 24.04.2022 ОСОБА_1 з посади сестри медичної групи за основною посадою згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (переїзд підприємства в іншу місцевість).

Судом правильно встановлено, що у даному випадку звільнення позивача відбулося на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а саме, у зв`язку з відмовою від продовження роботи на змінених істотних умовах праці, не з ініціативи роботодавця.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 761/11887/15-ц зроблено висновок, що звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору є окремою самостійною підставою для припинення трудового договору, яка обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору.

Правильним, також, є висновок суду, що відповідач не був зобов`язаний пропонувати позивачеві іншу будь-яку вакантну посаду, оскільки потреби в роботі позивача на іншій посаді у відповідача не було, крім того, у зв`язку із запровадженням простою на підприємстві для певних категорій працівників було прийнято рішення не займати вільні ставки, виходячи з техніко-економічної необґрунтованості заповнення вакантних посад.

Зміна істотних умов праці медичного та педагогічного персоналу підприємства зумовлена відповідним правовим режимом (воєнний стан) за якого вихованців спеціалізованого будинку дитини, основна діяльність якого направлена на забезпечення їх життєдіяльності, було евакуйовано за межі України. Вказані події не залежали від волі роботодавця, та не могли бути змінені ним. З урахуванням того, що до прямих посадових обов`язків позивача входить, зокрема евакуація вихованців підприємства у разі виникнення надзвичайної ситуації, відповідач правомірно змінив позивачеві (як і іншим медичним та педагогічним працівникам підприємства) істотні умови праці (зокрема, але не виключно місце виконання функціональних обов`язків), від продовження роботи на яких остання відмовилася.

Дії відповідача при звільнені позивача відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП є правомірними, зумовлені об`єктивними чинниками, які від відповідача не залежать, волевиявлення позивача у вигляді відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці (головною причиною відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці, було небажання працівника від`їздити до Австрії), є свідомим, що остання підтвердила у судовому засіданні, а тому наслідки такої відмови позивача у вигляді звільнення є такими, які настали обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційних скарг передбачених законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення не встановлено.

В даному випадку висновок, зроблений судом першої інстанції, в повному обсязі відповідає встановленим у справі обставинам, а тому підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді С.І. Мурашко

О.А. Письменний