Номер провадження: 88-ц/813/34/23
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Вадовської Л.М, Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду заяву адвоката Євценко Романа Ігоровича, представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 500 грн., щомісячно, починаючи з 10.08.2022 і до досягнення повнолітті дитини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2022 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додатковим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року заяву представника позивача - адвоката Сягровець Т.М. про ухвалення додаткового рішення по стягненню суми витрат на правничу допомогу у розмірі 66000,00 грн. задоволено частково у розмірі 1000,00 грн.

Заяву представника відповідача - адвоката Євценко Р. І. про ухвалення додаткового рішення по стягненню суми витрат на правничу допомогу у розмірі 112000,00, грн. задоволено частково у розмірі 9000,00 грн.

Зобов`язано ОСОБА_2 , на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити на користь ОСОБА_1 різницю судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2022 і до повноліття дитини, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу (професійну правничу) допомогу в розмірі 30 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_1 , просив додаткове рішення суду в частині часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Євценка Р.І., скасувати та ухвалити в цій частині нове додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат понесених ним на професійну правову (правничу) допомогу під час розгляду судом першої інстанції у розмірі 112 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , просила додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення, заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 66 000 грн., а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження додаткового рішення в розмірі 15 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року задоволена частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року змінено в частині розміру аліментів, збільшивши визначений до стягнення розмір аліментів на дитину з 3 000 грн. до 7 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року задоволені частково.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року в частині визначення розміру витрат на правову допомогу змінено, збільшено визначену до стягнення суму у розмірі з 1 000 грн. до 2 500 грн., зменшено визначену до стягнення суму з 9 000 грн. до 4 000 грн., зменшено визначену ОСОБА_2 до сплати суму з 8 000 грн. до 1 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2 500 грн.

30 червня 2023 року адвокат Євценко Р.І., представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що нововиявленими обставинами є те, що 25 березня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Євценком Р.І. була укладена додаткова угода №2 до договору №10/22 про надання правової допомоги, до якої внесені зміни про те, що сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката буде зменшений до розміру, який буде остаточно визначений за результатами розгляду справи судом апеляційної інстанції, як такий, що підлягає стягненню з протилежної сторони (п.4 додаткової угоди №1 до договору №10/22).

ОСОБА_1 вважав, що факт укладення додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №10/22 не є тим фактом, який має значення для Одеського апеляційного суду при перегляді рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року, тому виходячи з таких мотивів він і не був повідомлений суду.

Однак, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року взяв до уваги витрати ОСОБА_1 понесені ним на правову допомогу, які він мав намір стягнути з ОСОБА_2 та з них сплатити гонорар адвокату Євценку Р.І., ОСОБА_1 вважає, що зменшення розміру гонорару адвоката, яке є предметом додаткової угоди №2 до договору № 10/22 про надання правової допомоги від 12 вересня 2022 року, укладеної 25 березня 2023 року є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом.

Також заявник зазначив, що ОСОБА_1 не має фінансової спроможності сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 7 000 грн. щомісячно, так як має підстави для отримання II групи інвалідності, оформленням якої він і займається, що унеможливлює його нормальну життєдіяльність та працездатність.

З урахуванням викладеного, заявник просить постанову Одеського апеляційного суду від 30 травня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Євценко Р.І., представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Старовойтової Д.А., представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 500 грн., щомісячно, починаючи з 10.08.2022 року і до досягнення повнолітті дитини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2022 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додатковим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року заяву представника позивача - адвоката Сягровець Т.М. про ухвалення додаткового рішення по стягненню суми витрат на правничу допомогу у розмірі 66000,00 грн. задоволено частково у розмірі 1000,00 грн.

Заяву представника відповідача - адвоката Євценко Р. І. про ухвалення додаткового рішення по стягненню суми витрат на правничу допомогу у розмірі 112000,00, грн. задоволено частково у розмірі 9000,00 грн.

Зобов`язано ОСОБА_2 , на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити на користь ОСОБА_1 різницю судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2022 і до повноліття дитини, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу (професійну правничу) допомогу в розмірі 30 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_1 , просив додаткове рішення суду в частині часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Євценка Р.І., скасувати та ухвалити в цій частині нове додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат понесених ним на професійну правову (правничу) допомогу під час розгляду судом першої інстанції у розмірі 112 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , просила додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення, заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції в розмірі 66 000 грн., а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження додаткового рішення в розмірі 15 000 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року задоволена частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року змінено в частині розміру аліментів, збільшивши визначений до стягнення розмір аліментів на дитину з 3 000 грн. до 7 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 , який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_2 на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року задоволені частково.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2023 року в частині визначення розміру витрат на правову допомогу змінено, збільшено визначену до стягнення суму у розмірі з 1 000 грн. до 2 500 грн., зменшено визначену до стягнення суму з 9 000 грн. до 4 000 грн., зменшено визначену ОСОБА_2 до сплати суму з 8 000 грн. до 1 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2 500 грн.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1183.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № К5-121209-ф/л про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси.

Апеляційний суд, змінюючи рішення в частині розміру аліментів, збільшивши визначений до стягнення розмір аліментів на дитину з 3 000 грн. до 7 000 грн., виходив із наявних в матеріалах справи доказів матеріального стану відповідача, а саме: наявний у власності будинок в м. Одеса, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, об`єм (потужність) двигуна, см3 2987, припинення діяльності приватного підприємця, яка відповідно до облікових відомостей стала збитковою, знаходження на обліку у центрі зайнятості як безробітного, також суд взяв до уваги, що відповідач має певні захворювання, які не пов`язані з обмеженням працевлаштування та є батьком другої дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також апеляційний суд виходив з того, що між батьком та донькою наявні гарні стосунки, що підтверджено матеріалами справи, а також ініціювання відповідачем у 2013 році судового провадження за його позовом про встановлення батьківства відносно ОСОБА_3 та визначення способу участі у вихованні дитини, оскільки ОСОБА_2 не вбачала за необхідне подати сумісну заяву батьків про реєстрацію дитини.

А з наданих відповідачем доказів, судом встановлено про перерахування відповідачем коштів на утримання дитини, та доказів витрат позивачкою на утримання, забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у сукупності доказів наявних в матеріалах справах прийшов до висновку, що судом першої інстанції не враховано те, що досвід життя та роботи, працездатний стан, наявність на праві власності майна, матеріальна можливість понесення витрат на правову допомогу у сумі 112 000 грн. у наведеній справі, надають можливість відповідачу сплачувати аліменти на утримання доньки у більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 Постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлену обставину, заявник посилався на те, що суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року взяв до уваги витрати ОСОБА_1 понесені ним на правову допомогу, які він мав намір стягнути з ОСОБА_2 та з них сплатити гонорар адвокату Євценку Р.І., Нізовський І.О. вважав, що зменшення розміру гонорару адвоката, яке є предметом додаткової угоди №2 до договору № 10/22 про надання правової допомоги від 12 вересня 2022 року, укладеної 25 березня 2023 року є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всебічно і повно проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви адвоката Євценко Р.І., представника ОСОБА_1 та скасування постанови Одеського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки посилання заявника на те, що суд апеляційної інстанції при винесенні постанови від 30 травня 2023 року не врахував стан здоров`я ОСОБА_1 , а також те, що при перевірці рішення суду першої інстанції не взято до уваги зменшення розміру гонорару адвоката, яке є предметом додаткової угоди не є нововиявленими обставинами, у відповідності до норм чинного законодавства та встановлених судом обставинах.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

З урахуванням того, що адвокат Євценко Р.І. наполягав на зменшенні витрат на правничу допомогу, про яку заявлено ОСОБА_2 , а також з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд вважає, що заява адвоката Старовойтової Д.А., яка подана в інтересах ОСОБА_2 про стягнення правничої допомоги підлягає задоволенню частково зі стягненням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 429 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

В задоволені заяви адвоката Євценко Романа Ігоровича, представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Заяву адвоката Старовойтової Дарини Андрііївни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 про стягнення правничої допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова