У х в а л а

15 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 202/4674/21

провадження № 61-12833ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дій неправомірними, скасування рішення та протоколу правління, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» (далі - ОСББ «Слобожанський 14Б») про визнання дій неправомірними, скасування рішення та протоколу правління, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року визнано неправомірними дії ОСББ «Слобожанський 14Б» щодо відключення від електропостачання та водопостачання належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» відновити підключення електропостачання до належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» відновити підключення водопостачання до належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Визнано нарахування ОСББ «Слобожанський 14Б» ОСОБА_1 плати за опалення з 01 лютого 2019 року відповідно до кількості квадратних метрів квартири неправомірним.

Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» прийняти на абонентський облік лічильник теплової енергії квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» зробити ОСОБА_1 перерахунок плати за опалення за період з 01 лютого 2019 року по 31 березня 2022 року з урахуванням показів приладу обліку за вказаний період.

Стягнуто з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 923,40 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСББ «Слобожанський 14Б» залишено без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року в оскаржуваній частині - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСББ «Слобожанський 14Б» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2023 року у вказаній справі.

07 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Голубніченко В. О. звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій, з послідуючими уточненнями, просив стягнути з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу, надану у апеляційному суді, в розмірі 15 500,00 грн.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голубніченка В. О. задоволено частково.

Стягнено із ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надану у апеляційному суді, у розмірі 2 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

24 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (далі - представник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині, якою було відмовлено в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500,00 грн та стягнути з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надану у апеляційному суді, у розмірі 13 500,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді касаційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн.

Дослідивши касаційну скаргупредставника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, предметом позову визнання дій ОСББ «Слобожанський 14Б» неправомірними щодо відключення електропостачання та водовідведення, скасування рішення та протоколу правління, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховний Суд урахував предмет спору, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник посилається на випадки, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, дійшов висновку, що обґрунтування, які вона містить, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вказані доводи касаційної скарги не містять достатніх обґрунтувань для розгляду малозначної справи в касаційному порядку. Незгода представника з оскаржуваними судовими рішеннями у цілому не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Крім того, посилання представника на застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, але не є доводом, який в розумінні підпунктів а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню.

Виходячи із статусу Верховного Суду, в деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, так як розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване представником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дій неправомірними, скасування рішення та протоколу правління, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк