УХВАЛА

12 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 369/12059/20

провадження № 61-13871ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 квітня 1996 року, видане Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 2-1684, на ім`я спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях кожна, на спадкове майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 травня 1996 року в реєстрову книгу під реєстровим номером № 326.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 травня 1996 року за номером № 326, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 квітня Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 02 лютого 1996 року Хотівською сільською радою Києво-Святошинського району та зареєстроване Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 06 лютого 1996 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером № 326, яким посвідчено право власності

ОСОБА_4 на цілу частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано договір дарування 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 05 липня 1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстроване в реєстрі за № 2-2118, зареєстроване у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 17 липня 1996 року в реєстрову книгу під реєстровим номером № 326.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 липня 1996 року за номером в реєстровій книзі 326, на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 05 липня 1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 2-2118.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Немерцалова С. В. 19 вересня 2023 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст оскарженого судового рішення заявник отримав 21 серпня 2023 року, що підтверджується наданими доказами.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене та те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Також, у касаційній скарзі та поданому разом з нею клопотанні заявник просить звільнити його від сплати судового збору за подання скарги, та мотивує це тим, що він є інвалідом другої групи, що підтверджує копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 12 березня 2019 року.

Згідно з пунктами 1, 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; особи з інвалідністю I та II груп.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, вказане клопотання слід залишити без розгляду.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 30 червня 2020 року в справі № 145/1448/17, від 11 грудня 2019 року в справі № 414/811/17, від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року в справі №742/740/17, від 11 листопада 2020 року в справі №752/8119/17-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/12059/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев В. М. Коротун