Справа №461/2062/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом померлої матері ОСОБА_4 . Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті залишилось спадкове майно, що складалось із 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Однак позивач, в силу певних обставин, лише 07.11.2018 р. звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та комплектом необхідних документів. Листом від 22.10.2018 року за вих. №1809/02-14 завідуючий Першою державною нотаріальною конторою повідомив про відмову в оформленні спадкових прав через пропущення позивачем визначеного ст.1270 ЦК України 6-ти місячного строку на прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач звернувся до Галицького районного суду м. Львова із позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2019 року у справі № 465/7397/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи: Першої львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, яким зазначений позов задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий тримісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Постановою Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Львівської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини відмовлено. Таким чином, у зв`язку із пропуском позивачем строку на звернення із заявою про видачу свідоцтва на спадщину без поважних причин, єдиним способом захисту своїх прав позивача як спадкоємця є звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Тому просить позовні вимоги задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме: на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2022 року від 23.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

23.06.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про вступ у справу в якості третьої особи.

Протокольною ухвалою суду від 26.07.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3

30.11.2022 року представниця відповідача Львівської міської ради подала до суду додаткові пояснення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №461/7425/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Львівської міської ради, третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Яремка Р.Є. про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації та визнання права власності.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2023 року відновлено провадження у справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просять позов задовольнити.

Представниця відповідача в останнє судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечує, оскільки такий є безпідставним та необгрунтованим. Зазначила також, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 був її син - ОСОБА_7 ; після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої увійшла 1/5 частка в квартирі АДРЕСА_2 ; ОСОБА_1 у строки та в порядку визначених законом не прийняв спадщину після смерті матері та не може претендувати на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 . Натомість, ОСОБА_3 після смерті чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкувала все належне останньому майно, в тому числі 1/5 частку, яка була прийнята ним після смерті матері, але не оформлена. Причини пропуску прийняття спадщини ОСОБА_1 не визнані судом поважними. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представниця третьої особи ОСОБА_3 адвокат Угриновська Ю.В. в останнє судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її та ОСОБА_3 відсутності, позовні вимоги заперечують та просять відмовити в задоволенні позову. В попередніх судових засіданнях ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_7 був єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину. ОСОБА_7 не встиг оформити спадщину, оскільки помер, однак він звертався до нотаріуса. Після смерті ОСОБА_7 усе його майно успадкувала дружина ОСОБА_3 , зокрема, 1/5 частки, яка була прийнята ним після смерті матері, але не оформлена.

Представник Першої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а. с. 3/.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частина в квартирі АДРЕСА_1 .

З матеріалів спадкової справи № 54326547 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою від 02.04.2013 року про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

07.11.2018 року звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та комплектом необхідних документів.

З листа від 22.10.2018 року за вих. №1809/02-14 завідуючого Першою львівською державною нотаріальною конторою вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав через пропущення позивачем визначеного ст.1270 ЦК України 6-ти місячного строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7 та 03.07. 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Згідно із вказаним свідоцтвом зазначена частина квартири належала спадкодавцю: 1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 19.01.1995 року; 1/5 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2003 року; 1/10 частина квартири на підставі зазначеного свідоцтва про право власності на квартиру, яка належала ОСОБА_4 , його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Таким чином, з наведеного вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 було прийнято її сином ОСОБА_7 , після смерті якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 .

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2019 року ухваленим у справі № 465/7397/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: Перша львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий тримісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 5-7/.

На підставі вказаного рішення, 09.07. 2019 року Першою львівською державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому частину спадкового майна після смерті матері, а саме: 1/10 частини квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 задовольнити. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2019 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Львівської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини відмовлено /а. с. 10-16/.

Постановою Верховного Суду від 02.02.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року залишено без змін /а. с. 42-46/.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Першої львівської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22.07.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації та рішення про державну реєстрацію, визнання права власності задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 Першою львівською державною нотаріальною конторою 09.07.2019 року за реєстровим номером 5-311 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а саме скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32315766, дата та час державної реєстрації 09.07.2019 року 15:58:18. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_1 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 , індексний номер 47694170 від 09.07.2019 16:04:33. У задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовлено /а. с. 47-51/.

З даної постанови також вбачається, що в ході апеляційного розгляду встановлено, що до ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції - 27 листопада 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як особи, які не брала участь у справі, набули у власність по 1/20 частки у квартири АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування, укладених між ними та ОСОБА_1 . Вказана частка, належала відповідачу на підставі оспорюваного свідоцтва. У справі, що переглядається, теперішні власники ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) частки у квартирі, яка підтверджується оспорюваним свідоцтвом не залучені до участі у справі як співвідповідачі, позивачка клопотань про залучення до участі у справі вказаних осіб, як співвідповідачів у суді першої інстанції не заявляла, оскільки відповідач ОСОБА_1 про укладення таких правочинів суд не повідомляв, і уклав такі вже під час розгляду справи судом першої інстанції. Про укладення таких правочинів представником відповідача було повідомлено суд апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного суду від 22 липня 2021 року без змін /а. с. 52-53/.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09.06.2022 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , співвідповідач Львівська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович, про визнання недійсним договору дарування частки квартири, визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування, витребовування частки квартири з чужого незаконного володіння задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/10 частки квартири АДРЕСА_1 вiд 27 листопада 2020 року, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Яремко Р.Є. за реєстровим №2417. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку в квартирі АДРЕСА_1 , в порядку спадкування пiсля смерті чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1/20 частку у квартирі АДРЕСА_1 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 1/20 частку у квартирі АДРЕСА_1 /а. с. 122-127/.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.01.2023 року ухвалено, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09.06.2022 року слід вважати неподаними та повернуто заявникам /а. с. 128-129/.

Окрім цього, в постанові Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 року якою рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2019 року у справі №465/7397/18 скасовано, встановлено, що 03.07.2019 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , у спадкову масу після смерті якого увійшла 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Згідно з вказаним свідоцтвом зазначена частина квартири належала спадкодавцю: 1/5 частина на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 19.01.1995 року; 1/5 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2003 року; 1/10 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності належала ОСОБА_4 , його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, ОСОБА_1 не є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 , зокрема спадкоємцем є також її син ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , не отримавши свідоцтва про право на спадщину, при цьому спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_3 . Також, судом апеляційної інстанції було зазначено, що визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними має бути обґрунтованим відповідними доказами. Перелік обставини, які свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини законом не визначено, а тому вони підлягають з`ясуванню та оцінці судом у кожному конкретному випадку. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, загальне захворювання, що підтверджується копією Довідки до Акта огляду МСЕК Серія 10 ААА № 854787. Рекомендована робота без психо-емоційних навантажень. Інші копії медичної документації свідчать про проходження ОСОБА_1 поточного огляду протягом 2012-2013 років, зокрема у кардіолога, періодичне здавання позивачем аналізу крові. Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до переконання про те, що відповідне лікування позивача, його форма, з врахуванням строку такого, а також поставлених діагнозів не може вважатися поважними та непереборними причинами, що перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини. Крім цього, апеляційний суд враховував те, що пропущений строк становить понад шість років, а як зазначає сам позивач, про смерть матері йому було відомо, він допомагав їй при лікуванні та займався організацією поховання, на час її смерті був у віці 56 років. Відсутні докази, які б безперечно свідчили про намагання вчинити позивачем ОСОБА_1 активних та свідомих дій щодо спадкування, з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та наявності обставин, які таке об`єктивно унеможливлювали.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Окрім того, статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1258 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності, в тому числі спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому' порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме: на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . З матеріалів справи вбачається, що строк на прийняття спадщини ним пропущений, підстави пропуску строку для прийняття спадщини судом апеляційної інстанції не визнано поважними, ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті матері, а тому не може претендувати на спадкове майно. Крім того, вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 був її син - ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, а саме 1/5 частку квартири, однак не оформив її належним чином. ОСОБА_3 після смерті чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , успадкувала все належне останньому майно, в тому числі 1/5 частку, яка була прийнята ним після смерті матері, але не оформлена.

Таким чином підстави, зазначені позивачем для визнання за ним права власності на спадкове майно, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Згідно з п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати щодо сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81,141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно відмовити за безпідставністю.

Повний текст рішення проголошено 13.10.2023 року о 15 год. 40 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків.