Справа № 462/6042/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач 11.08.2023 звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами у розмірі 101010,26 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27.12.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №23422-12/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 22750,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12750,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором №23422-12/2021 у розмірі 22750,00 грн. Окрім цього, 22.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №505073672. Відповідно до реєстру боржників №174 від 22.02.2022 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №505073672. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 78260,26 грн, з яких: 29900,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 48360,26 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконано свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Окрім цього зазначає, що правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www/monyyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладенні договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п.4.2 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у якості електронного підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.03.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №505073672 від 22.12.2021 у розмірі 78260,26 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

14 серпня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

30 серпня 2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка позов визнає частково. Покликається на те, що нею не заперечується факт укладання кредитних договорів, а також не заперечує права вимоги позивача відносно зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами, однак заперечуються розрахунки заборгованості подані позивачем. Зокрема, відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №23422-12/2021, вона одержала фінансовий кредит у розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 та 1.3 договору про надання фінансового кредиту №23422-12/2021, за користування кредитом нею оплачується кредитодавцю 365% річних від суми кредиту у розрахунку 1,00% на добу. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 25.01.2022. Згідно з додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту загальна вартість кредиту становить 13000, 00 грн. Із наданої позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 30.06.2023 за нею обліковується прострочена заборгованість у сумі 22750,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12750,00 грн сума заборгованості за відсотками. Однак, відповідно до ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 25.01.2022. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом у сумі 12750, 00 грн виходить за межі 30-ти денного строку кредитування, а відтак є безпідставною та не підлягає стягненню. Вона визнає свою заборгованість згідно договору про надання фінансового кредиту №23422-12/2021 у сумі 13000,00 грн, з яких: 10000,00 грн тіло кредиту; 3000,00 грн проценти за користування кредитом. Аналогічна ситуація і з договором кредитної лінії №505073672 від 22.12.2021 укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Позивач у своєму розрахунку заборгованості за кредитним договором №505073672 від 22.12.2021 зазначає, що сума боргу становить 78260,26 грн, з яких 29900,00 грн тіло кредиту, 48360,26 грн проценти за користування кредитом. Однак, відповідно до п.1.1 , 1.3 цього договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 29900,00 грн. Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 29900,00 грн, одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 21.01.2022. Згідно з п.п.1.9, 1.9.1 цього договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, нарахування яких здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою у розмірі 149,65 процентів річних, що становить 0,41 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. При таких обставинах, з урахуванням вищевказаних умов договору, проценти за користування кредитом протягом дії кредитного договору з 22.12.2021 по 21.01.2022 становлять 3677,70 грн, що у сукупності з тілом кредиту становить 33577,7 грн, а відтак розрахунки позивача є некоректними та безпідставними. За наведеного, просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з неї на користь позивача: за кредитним договором №23422-12/2021 у сумі 13000,00 грн, з яких: 10000,00 грн тіло кредиту; 3000,00 грн проценти за користування кредитом; за кредитним договором №505073672 у сумі 33577,7 грн, з яких: 29900- тіло кредиту, 3677,70 грн проценти за користування кредитом.

05 вересня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором №23422-12/2021 зазначає, що з огляду на неналежне виконання умов кредитного договору, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до п.п. 4.3, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або у додатку до цього договору, проценти, передбачені у п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. П.п 6.7 підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. Щодо кредитного договору №505073672, то слід зазначити, що сторони погодились, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному у п. 1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Отже, ним доведено факт укладення кредитного договору, обґрунтовано розмір заборгованості за вказаними договорами, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №23422-12/2021, згідно з яким остання отримала кредит на суму 10000 грн, строком на 30 днів, до 25.01.2022 зі сплатою процентів за користування кредитом. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку в розрахунку 1,00 % на добу /а.с.7-8/.

П.п. 4.3 передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Пункт 6.7, 6.8 договору передбачає, що підписанням цього договору Клієнт ( ОСОБА_1 ) підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства; також підтверджує, що отримала від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Із п. 6.1. вбачається, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Із правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» вбачається, що кредит надано безготівковим шляхом (шляхом переказу на банківську карту споживача) на строк визначений договором /а.с. 10/.

Вказаний кредитний договір та додаток до нього підписаний ОСОБА_1 її електронним підписом W0135.

Окрім цього, 13.01.2023 між ТОВ "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір факторингу №13012023 (а.с.11-13).

Пункт 1.2 договору передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №13012023 від 13.01.2023 та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало, а ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів" прийняло Реєстр боржників кількістю 10683 /а.с. 14-15/. Після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги за кредитним договором №23422-12/2021.

Зобов`язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.06.2023 становить 22750,00 грн, з яких 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12750,00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с.16).

Щодо договору кредитної лінії №505073672 від 22.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 .

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.12.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №505073672, за яким відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 29900,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності /а.с. 21-25/.

Відповідно до умов договору та Паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; кредит надається строком на 30 днів, за користування кредитом клієнт сплачує 149,65 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,41 % на добу на період визначений п.1.7 Договору, 497,65 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,36 % на добу на період визначений після закінчення дисконтного періоду, передбаченого п.1.7 Договору, 766,50 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,10 % на добу на період визначений після закінчення дисконтного періоду, передбаченого п.1.8 Договору.

Відповідно до п. 5.1 невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті Товариства www/monyyveo.ua.

Вказаний кредитний договір та додаток до нього підписаний ОСОБА_1 її електронним підписом МNV696YN.

Судом також встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу 28/1118-01, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги.

Судом також встановлено, що 20.10.2022 між ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №20102022.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 20.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 є боржником по кредитному договору №505073672, заборгованість по основному боргу 29 900 грн, заборгованість по відсотках 48 360,26 грн, а всього 78 260,26 грн. (а.с.28).

Згідно з договором факторингу №20102022 п.1.2. кредитний договір укладений між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», право вимоги за яким отримав клієнт (ТОВ «Таліон Плюс») на підставі договору №28/1118-01 від 28.11.2018 , відступається фактору (ТОВ "Фінансова Компанія " Європейська агенція з повернення боргів").

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №505073672 від 22.12.2021 зобов`язання за договором ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.06.2023, становить 78 260,26, а саме: заборгованість за основним боргом 29 900 грн; заборгованість по відсотках 48 360,26 грн (а.с.29).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 отримала кредити за договорами №23422-12/2021 від 27.12.2021, №505073672 від 22.11.2021, проте не виконувала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, кошти не повернула.

Відтак, суд дослідивши наявні у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по кредитним договорам у зв`язку із невиконанням їх умов.

Відповідачка у своєму відзиві покликається на те, що позивачем не вірно нараховано розмір процентів по вищевказаних кредитних договорах, проте ці доводи спростовуються матеріалами справи. Водночас, заперечуючи щодо нарахування суми боргу ОСОБА_1 не надала власного альтернативного розрахунку заборгованості, а тому такі покликання у цій частині не заслуговують на увагу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало достатньо доказів тих обставин, що ОСОБА_1 було видано кредитні кошти згідно укладених кредитних договорів, які були перераховані у безготівковій формі, що не заперечується відповідачем, у справі наявні розрахунки заборгованості, які відповідачем не спростовані у силу принципу змагальності учасників судового процесу.

Посилання на правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких проценти не нараховуються поза межами дії кредитних договорів, не можуть бути враховані, оскільки доказів того, що позивачем нараховувались проценти, визначені умовами договорів, поза межами дії кредитних договорів не надано.

Відповідач розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, кредитні договори в установленому законом порядку не оспорювалися та не визнавалися недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитними договорами, основну суму боргу у добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за вказаними договорами у розмірі 101010,26 грн.

Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 101010,26 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №23422-12/2021 від 27.12.2021, №505073672 від 22.11.2021 у розмірі 101010 (сто одна тисяча десять) грн 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 2684, 00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: