БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 755/997/23
провадження № 2-з/361/141/23
УХВАЛА

11 жовтня 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області пребуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання приватною власністю квартири та поділ спільного сумісного майна подружжя.

10 жовтня 2023 року надійшла заява позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту та заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо наступних об`єктів нерухомого майна: 1/3 частки земельної ділянки із кадастровим номером :88:011:0668, площею 0,0628, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; 592/1000 частки нежитлової будівлі (тіл. «Ж»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), в цілому складається з нежилового будинку літ."Ж", площею 1174,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00; нежиле приміщення №39, загальною площею 84,9 кв.м., у жилому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

В обгрунтування поданої заяви посилається на наступне. У зустрічному позові, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач за зустрічним позовом просить суд: « 1. Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 . В порядку поділу спільного сумісного майна. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості корпоративних прав ТОВ «Гера». 3. Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна право приватної власності на й житлового будинку та й земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 . 4. Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна право приватної власності на й транспортного засобу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2013 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 4461 см.куб, ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 5. Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна право приватної власності на й транспортного засобу автомобіля AUDI Q8 2021 року випуску, сірого кольору об`єм двигуна 2967 см.куб., ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 . 6. Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна право приватної власності на й транспортного засобу автомобіля MINI COOPER 2012 року випуску синього кольору, об`єм двигуна 1598 см.куб, ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 . 7. В задоволенні позовній вимог ОСОБА_2 про проведення поділу квартири АДРЕСА_6 як спільної сумісної власності - відмовити. 8. Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо поділу спільного сумісного майна на житловий будинок на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5 , транспортного засобу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2013 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 4461 см.куб, ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортного засобу автомобіля AUDI Q8 2021 року випуску, сірого кольору об`єм двигуна 2967 см.куб., ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , транспортного засобу автомобіля MINI COOPER 2012 року випуску синього кольору, об`єм двигуна 1598 см.куб, ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузову) НОМЕР_5 , державний номерний НОМЕР_7 , задовольнити частково та розподілити порівну.» Так, подання цієї заяви зумовлено необхідністю забезпечення позову, зокрема такої позовної вимоги, як « 2. В порядку поділу спільного сумісного майна, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості корпоративних прав ТОВ «Гера»», що зокрема полягає у наступному. У період перебування в шлюбі сторони набули у власність частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА», код за , - а саме відповідач за зустрічним позовом стала єдиним засновником (учасником) та бенефіціаром вказаного товариства - титульним власником 100% частки статутного капіталу такого Товариства. Так, 28 червня 2022 року відповідач за зустрічним позовом (будучи на той момент титульним власником 100% статутного капіталу ТОВ «ГЕРА») ініціювала позов про розірвання шлюбу із позивачем. Рішення про розірвання шлюбу ухвалено 23.12.2022 року. 20 січня 2023 року - відповідач ініціювала судовий позов щодо поділу спільного майна подружжя - дану справу №755/997/23 - з матеріалів якого позивачу стало відомо, що відповідач, перебуваючи у шлюбі, без згоди та відома позивача за зустрічним позовом здійснила відчуження 100% частки у статутному капіталі ТОВ «ГЕРА» () на користь своєї матері - ОСОБА_3 . Вказана інформація підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.04.2023 року. Зокрема, з вказаного витягу вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 28.09.2022 року проведено державні реєстраційні дії №028001410, щодо зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Внаслідок зазначеної реєстраційної дії змінено єдиного засновника (учасника) (частка 100%) та беніфіціара ТОВ «ГЕРА» () з відповідача - ОСОБА_2 на матір відповідача - ОСОБА_3 . Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України способами вжиття заходів забезпечення позову є, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві власності належить ТОВ «Гера», проте вказане товариство не є учасником справи.

З урахуванням викладеного, та беручи до уваги те, що такий захід забезпечення позову є неспівмірним із позовними вимогами, які пред`явлені позивачем, та порушує права інших осіб, які не є учасниками даної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин