Справа № 214/5595/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Магдалінової Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики на загальну суму 613 558,00 грн., що складається з суми основної заборгованості за договором позики, а сам 10 000,00 грн відповідно до розписки від 07.11.2018 року, 100 000,00 грн відповідно до Договру № 1, 435 000,00 грн відповідно до Договору № 2 , 9 894, 81 3 % річних , 41673,00 грн. інфляційне збільшення .

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.11.2018 року ОСОБА_2 за договором позики передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 10 000, 00 (десять тисяч) гривень зі строком їх повернення до 07.12.2018 року.

Факт укладення цього правочину, його сума, умови та строки повернення позичальником на користь позикодавця боргу підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 07.11.2018 року що відповідає вимогам частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України. В розписці зазначено, що ОСОБА_3 отримав грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., та зобов`язується повернути їх у строк не пізніше 07.12.2018р. Крім того, 02.04.2019 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики №1, відповідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень строком на 12 місяців, тобто до 02.04.2020 року (п.п. 1.4., 1.5. Договору). Відповідно до п. 2.2. Договору №1 позику було надано шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805. Факт надання позики підтверджується квитанцією №П9825 від 25.04.2019р. Також, 01.10.2019 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики №2, відповідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 435 000,00 (чотириста тридцять п`ять тисяч) гривень строком на 12 місяців, тобто до 01.10.2020 року (п.п. 1.4., 1.5. Договору). Факт укладення Договору №2, його сума, умови та строки повернення позичальником на користь позикодавця боргу підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 01.10.2019 р. (копія розписки додається), що відповідає вимогам частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України.

Додані до позову розписки відповідача та квитанція №П9825 від 25.04.2019р. підтверджують факт укладення договорів позики, а саме факт надання позикодавцем позичальнику грошей у сумі 10 000,00 грн. відповідно до розписки від 07.11.2018р., 100 000,00 грн. відповідно до Договору №1 та 435 000,00 грн. відповідно до Договору №2, та, як наслідок, отримання їх останнім.

Відповідач зобов`язався повернули Позикодавцю:

-кошти в сумі 10 000,00 грн. відповідно до розписки від 07.11.2018р. не пізніше 07.12.2018р.;

-кошти в сумі 100 000,00 грн. відповідно до Договору №1 не пізніше 02.04.2020р.;

-кошти в сумі 435 000,00 грн. відповідно до Договору №2 не пізніше 01.10.2020р.

З метою досудового врегулювання спору позивачем проводились такі заходи. 02.05.2021р. на адресу Відповідача була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість, що виникла, у строк до 10.05.2021р. Зазначена претензія була отримана відповідачем, про що свідчить його підпис на претензії про отримання, проте заборгованість у встановлений строк погашена не була.

3.Від відповідача на адресу суду відзив не надходив.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

5.Відповідач до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Процесуальні дії у справі.

6.Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

7.22 червня 2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Обставини справи, встановлені судом.

8. Відповідно до Договору позики № 1 від 02 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 надав позику в розмірі 100 000,00 грн. Позичальник зобов`язується використати позику для потреб ФОП ОСОБА_3 та повернути її у строк до 02 квітня 2020 року . Також сторони погодили, що позикодавець зобов`язаний надати позику шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника НОМЕР_1 в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805( а.с 7).

9.Згідно квитанції № П 9825 від 25 квітня 2019 року платник ОСОБА_2 перерахував отримувачу ОСОБА_3 позику згідно договору 1 від 02.04.2019 року в сумі 100 000, 00 грн. ( а.с. 8)

10.Відповідно до Договору позики № 2 від 01 жовтня 2019 року ФОП ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 надав позику в розмірі 435 000,00 грн. Позичальник зобов`язується використати позику для потреб ФОП ОСОБА_3 та повернути її у строк до 01 жовтня 2020 року ( а.с. 9).

11.Згідно розписки про отримання позики від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 підтвердив факт отримання від ОСОБА_2 грошових коштів в якості позики в сумі 435 000,00 грн. в день складання цієї розписки ( а.с. 10)

12.Відповідно до розписки від 07.11.2018 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000,00 з терміном повернення до 0,7.12.2018 року ( а.с. 6)

13.02.05.2021 року ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_3 претензію про необхідність сплати суми боргу в розмірі 545 000,00 грн. ( а.с. 11).

Джерела права й акти їх застосування.

14.Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

15.Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

16.Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

17.Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

18.Відповідно до ч.1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, строковим або безстроковим, оплатним або диспозитивно безоплатним. Договір позики вважається укладеним у момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості.

19. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

20.Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

21.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

22.За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

23.Згідно з ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

24.За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України)

25.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

26.Судовим розглядом встановлено, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 1 від 02.04.2019 року, предметом якого є надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 100 000,00 грн. зі строком повернення до 02 квітня 2020 року, та договір позики № 2 від 01 жовтня 2019 року, предметом якого надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 435 000,00 грн., зі строком повернення до 01 жовтня 2020 року. Факт передачі вищезазначених грошових коштів відповідачеві підтверджується квитанцією № П 9825 від 25.04.2019 року та розпискою від 01.10.2019 року, з терміном повернення до 02.04.2020 року та 01.10.2020 року, відповідно.

27.Крім того, позивач надав відповідачеві грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, з терміном повернення до 07.12.2018 року, що підтверджується розпискою від 07.11.2018 року.

28.Так , у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд встановив наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документів, на підставі яких доказується факт укладення договору позики і його умов.

29.Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 року у справі №757/62714/18 зазначив, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

30. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця, а також, що позичальник зобов`язується повернути позику.

31.Отже, складені власноруч ОСОБА_3 розписки від 07.11.2018 року та від 01 жовтня 2019 року підтверджують як факт укладення договору позики та зміст умов цього договору, так і факт отримання ним від ОСОБА_2 грошової суми та обов`язок її повернути.

32.Грошові коти в сумі 100 000,00 грн. були перераховані відповідачеві рахунок на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», що відповідає умовам договору позики № 1, а саме пункту 2.2

33.Отже, позивач перед відповідачем зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором позики 1 та № 2, а також розпискою від 07.11.2018 року. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті зобов`язання, в зв`язку з чим в останнього перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 613 558,88 грн. та яка складається з: заборгованісті за договором позики, а саме 10 000,00 грн. відповідно до розписки від 07.11.2018 року, 100 000,00 грн відповідно до Договру № 1, 435 000,00 грн відповідно до Договору № 2 , 9 894, 81 3 % річних , 41673,00 грн. інфляційне збільшення, що підтверджується розрахунком заборгованості

34.В свою чергу відповідач до зали суду не з`явився, відзив на позовну з заяву та докази на спростування обставин зазначених в позовній заяві суду не надав.

35.Наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд вважає таким , що відповідає вимогам цивільного законодавства.

31. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 6135, 60 грн. (а.с.1).

26. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6135, 60 грн

Керуючись 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики на загальну суму 613 558,00 грн., що складається з суми основної заборгованості за договором позики, а сам 10 000,00 грн відповідно до розписки від 07.11.2018 року, 100 000,00 грн відповідно до Договру № 1, 435 000,00 грн відповідно до Договору № 2 , 9 894, 81 3 % річних , 41673,00 грн. інфляційне збільшення

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 6135,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскажити рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя І.Б. Малаховська