ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Кропивницький

справа № 391/505/21

провадження № 22-ц/4809/498/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М. Дьомич Л.М.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року, у складі головуючого судді Мумиги І.М. у справі за позовом ОСОБА_3 до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, визнання недійсним договору купівлі продажу та за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства Кашуби Віталія Григоровича, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 рокуОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, визнання недійсним договору купівлі продажу.

Просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Компаніївської селищної ради №1596 від 17.06.2021 на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га;

визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2021, за реєстром №541, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га.

В обґрунтування позову вказувала, що за даними інформації від 17.09.2021 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га на підставі рішення Компаніївської селищної ради №1596 від 17.06.2021 внесено запис про право власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2021, за реєстром №541, внесено запис про право власності ОСОБА_1 .

При цьому, в листі відділу №4 Управління у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 27.08.2021 повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області розробленого КРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», кадастровий номер :02:000:5379, було подано на погодження за принципом екстериторіальності 27.04.2021 до територіальних органів Держгеокадастру.

Відповідно, 20.05.2021 за №9670/82-21 було отримано висновок про розгляд документації із землеустрою, з якого вбачається, що погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

За даними Витягу ДЗК від 21.05.2021 кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:5379, а місцезнаходження - Кіровоградська область Компаніївський район Червоновершківська сільська рада.

Реєстрація зазначеної земельної ділянки відбулася на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 12.12.2019; КРФ ДП «Центр ДЗК», ОСОБА_4 , дата державної реєстрації земельної ділянки 27.02.2020.

ОСОБА_3 отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила цей проект та саме на його підставі було сформовано спірну земельну ділянку.

Листом Компаніївської селищної ради від 14.07.2021 повідомлено, що проект землеустрою, який був затверджений рішенням №1596 від 17.06.2021 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:5379 був повернутий заявнику.

Зазначала, що ОСОБА_2 надав до Компаніївської селищної ради проект землеустрою, який був виготовлений за замовленням ОСОБА_3 на підставі отриманого нею дозволу на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодженого та саме на його підставі було сформовано спірну земельну ділянку.

Вважала, протиправним рішення Компаніївської селищної ради №1596 від 17.06.2021 на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 .

Зазначала, що як наслідок визнання протиправності рішення органу місцевого самоврядування слід визнати недійсним і договір купівлі-продажу від 23.08.2021 №541, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 , так як під час передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки Компаніївською селищною радою не було дотримано вимог, передбачених Конституцією України та Земельним Кодексом України.

Тому, позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Фермерського господарства «Кашуби Віталія Григоровича», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі (том 1 а.с.141-144).

Просила визнати недійсним договір оренди землі від 01.10.2021 на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право Фермерського господарства « ОСОБА_5 » на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням іншого речового права Фермерського господарства «Кашуби Віталія Григоровича» на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379.

Вказує, що договір оренди земельної ділянки від 01.10.2021, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право Фермерського господарства «Кашуби Віталія Григоровича» є недійсним, так як під час передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки Компаніївською селищною радою не було дотримано вимог, передбачених Конституцією України та Земельного кодексу України.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2022 зазначені позови об`єднані в одне провадження.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року позовні заяви задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Компаніївської селищної ради №1596 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379 площею 1,871 га.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2021 , за реєстром №541, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га.

Визнано недійсним договір оренди землі від 01.10.2021 на підставі якого до Державного (реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про інше речове право Фермерського господарства ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га, з одночасним припиненням іншого речового права Фермерського господарства ОСОБА_5 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379. площею 1,871 га .

Скасовано заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2021.

ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги на зазначене рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що судом не встановлено, а позивачкою не доведено, в чому полягає порушення її законних прав, а саме рішенням Компаніївської селищної ради від 17.06.2021, яке судом скасовано. Вказує, що рішенням місцевого самоврядування позивачці не відмовлялося у у затвердженні її проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

Скасовуючи рішення Компаніївської селищної ради від 17.06.2021 суд першої інстанції не вказав, які дії повинен виконати даний орган на захист порушеного права позивача.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що позивачка отримавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарських земель площею 1,871 га , не використала термін один рік для затвердження проектної документації, а тому її позовні вимоги є безпідставними.

ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Погоджується із висновком суду, що оспорюваним рішенням селищної ради від 17.06.2021 порушено законний інтерес позивачки щодо можливості завершити розпочату нею відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає таким вимогам .

З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді відділу № 4 управління у Кропивницькому районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 130/114-21 від 27.08.2021 та висновку доданого до нього від 20.05.2021, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 1,8710 га, у власність ОСОБА_3 , для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, розробленого Кіровоградською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», кадастровий номер :02:000:5379, було подано на погодження за принципом екстериторіальності 27.04.2021 до територіальних органів Держгеокадастру Відповідно 20.05.2021 № 9670/82-21 та було отримано позитивний висновок про розгляд документації із землеустрою (том 1 а.с. 17,18).

Підставою для розроблення документації із землеустрою ОСОБА_3 є рішення Червоновершківської сільської ради від 28.11.2019 № 474.

З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 21.05.2021 вбачається, що було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,8710 га за кадастровим номером :02:000:5379, місцезнаходження Кіровоградська область Компаніївський район Червоновершківської сільської ради 12.12.2019 Кіровоградська регіональна філія державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_4 , дата державної реєстрації земельної ділянки 27.02.2020 ( том 1 а.с. 19-21).

ОСОБА_3 отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила цей проект та отримала позитивний висновок про розгляд документації із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що за заявою ОСОБА_2 рішенням десятої сесії селищної ради восьмого скликання № 1348 від 13.05.2021 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 1,8710 га за рахунок земельної ділянки :02:000:5379, яка розташована за межами населеного пункту с. Червоновершка Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області ( том 1 а.с. 23, 24).

Тобто, ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на ту саму земельну ділянку, що позивачка вже отримала такий дозвіл.

04.06.2021 ОСОБА_2 звернувся до Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 1,8710 га на території Компаніївської сільської ради за межами населеного пункту с. Червоновершка, Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області ( том 1 а.с.25).

За змістом заяви від 04.06.2021 ОСОБА_2 додатками зазначив проект землеустрою та Витяг з Державного земельного кадастру, в якому була вказана інформація про проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 12.12.2019;

ОСОБА_2 надав до Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області проект землеустрою, який був виготовлений за замовленням ОСОБА_3 на підставі отриманого нею дозволу на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодженого та саме на його підставі було сформовано спірну земельну ділянку.

Рішенням дванадцятої сесії Компаніївської селищної ради Кіровоградської області восьмого скликання № 1399 від 17.06.2021 перенесено розгляд питання стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ:01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, комунальної власності на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту) для додаткового вивчення (том 1 а.с. 12).

Проте, рішенням дванадцятої сесії Компаніївської селищної ради Кіровоградської області восьмого скликання № 1596 від 17.06.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 загальною площею 1,8710 га за адресою Кіровоградська область, Кропивницький район, на території Компаніївської селищної ради та надано у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 1,8710 га, з них 1,8710 га пасовища, для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ А.01.03), кадастровий номер земельної ділянки :02:000:5379, яка розташована на території Компаніївської селищної ради за межами с. Червоновершка Кропивницього району Кіровоградської області ( том 1 а.с. 13).

Згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2021 ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 1,8710 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:5379, яка розташована на території Компаніївської селищної ради за межами с. Червоновершка Кропивницького району Кіровоградської області ( том 1 а.с. 14-16).

З Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275280201 від 17.09.2021 встановлено, що відносно земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га на підставі рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області №1596 від 17.06.2021 внесено запис про право власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2021 за реєстром №541 ( том 1 а.с.10-11).

01.10.2021 ОСОБА_1 передав згідно договору в оренду земельну ділянку, загальною площею 1,8771 га, строком на 25 років, Фермерському господарству ОСОБА_5 ( том 1 а.с. 170-171).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з п «б» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га .

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст.118 ЗК України.

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Згідно з ч.ч.9, 10, 11 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно- правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно- захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу у подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду у майбутньому.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку, що узгоджується із висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14- 301 цс 18).

Добросовісність та розумність належить до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Тому і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції правильно встановив, що було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки кільком особам.

Оскільки рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку, а звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.

Інтереси ОСОБА_3 щодо формування земельної ділянки за її заявою та поданими нею документами, підлягає правовому захисту.

Позивачка довела належними та допустимими доказами,що вона першочергово розпочала відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та має на меті її завершення.

Статтею 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначені вимоги до документів, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зокрема документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, площею, 1,871 га, кадастровий номер :02:000:5379 внесені саме за її заявою, про що свідчить відповідний витяг з Державного земельного кадастру, а тому вимоги ст. 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» були виконанні (том 1 а.с.19).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень Компаніївської селищної ради Кіровоградської області не ґрунтується на вимогах закону, а відтак є протиправним.

Крім того суд правильно зазначив, що вирішуючи питання про перенесення розгляду затвердження проекту землеустрою позивачу, Компаніївська селищна рада Кіровоградської області в рішенні від 17.06.2021 не вказала причин відтермінування такого розгляду.

Рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області№1596 від 17.06.2021 на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га є протиправним та таким, що порушує права позивачки.

Компаніївською селищною радою Кіровоградської області не було дотримано вимог, передбачених Конституцією України та Земельного кодексу України під час передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки.

Тому, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:5379, площею 1,871 га підлягає припиненню.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2021 ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 1,8710 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:5379, яка розташована на території Компаніївської селищної ради за межами с. Червоновершка Кропивницького району Кіровоградської області ( том 1 а.с. 14-16).

Висновок суду про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки сільськогосподарсьвого призначення від 23.08.2021 є правильним, оскільки ОСОБА_2 не набув прав на спірну земельну ділянку, а тому як наслідок не мав права її відчужувати.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 01.10.2021 вбачається, що ОСОБА_1 (орендодавець) надав Фермерському господарству «Кашуби В.Г.» (орендар) спірну земельну ділянку в платне користування (том 1 а.с. 170-171).

Оскільки ОСОБА_2 , не мав права продавати ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, а як наслідок ОСОБА_1 також не набув прав щодо спірної земельної ділянки.

Крім того, суд першої інстанції правомірно вважав, що договір оренди спірної земельної ділянки був укладений під час дії заборони вчиняти певні дії щодо цієї земельної ділянки ,в тому числі і оренди, оскільки ухвалою Компаніївського районного суду від 24.09.2021 накладено арешт на дану спірну земельну ділянку ( том1 а.с.35), що свідчить про його нелегітимність.

Колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення має бути спрямоване на реальний захист порушених прав та забезпечувати їх ефективне відновлення з метою запобігання подальших протиправних діянь та рішень суб`єкта владних повноважень.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

06.10.2023 - складено постанову.

Головуючий суддя О.Л.Дуковський

Судді А.М. Головань

Л.М. Дьомич