П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року місто Київ

справа № 382/1103/23

провадження№22-ц/824/13837/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеус А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Савчак С.П.,

у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтована тим, що з 26 жовтня 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_3 , 2003 року народження, ОСОБА_4 , 2015 року народження, та ОСОБА_4 , 2020 року народження.

Заявниця разом з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Стосунки між заявницею та ОСОБА_1 не склались належним чином, вони постійно сваряться. ОСОБА_1 завдає заявниці фізичне та психологічне насильство.26 червня 2023 року працівником відділу поліції № 2 Бориспільського РУ НП в Київській області, враховуючи існування безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи виніс терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 . Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника від 26 червня 2023 року заходами термінового заборонного припису стосовно кривдника обрано: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою винесено строком на 3 доби.

28 червня 2023 року ОСОБА_1 наніс заявниці ушкодження у зв`язку з цим вона змушена була звернутися до поліції.

Вказані обставини свідчать про необхідність видачі судом обмежуваного припису стосовно ОСОБА_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року заява ОСОБА_2 задоволена частково. Встановлено обмежувальний припис терміном на 6 місяців стосовно громадянина ОСОБА_1 шляхом: заборони ОСОБА_1 перебувати у місці проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, окрім як за її попередньою згодою та/або її ініціативою та лише стосовно їх спільних дітей; заборони ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці йому невідомому та переслідувати її.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 . Висновки суду першої інстанції є помилковими, та не гуртуються на вимогах закону, конституційному принципу презумпції невинуватості. Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що наявні у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_2 зазнала психологічного домашнього насильства зі сторони свого чоловіка ОСОБА_1 , оскільки з його сторони відносно неї були застосовані словесні образи, погрози та приниження спрямовані на обмеження її волевиявлення в питаннях сім`ї та перебування у шлюбі.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , не надав належної оцінки показам допитаного в суді свідка ОСОБА_5 , який заперечував те, що ОСОБА_1 вчиняв щодо ОСОБА_2 буд-які прояви фізичного або психологічного насильства.

Заявником не було підтверджено тривалість та системність протиправної поведінки заінтересованої особи - ОСОБА_1 . Докази. Наявні в матеріалах справи не підтверджують вірогідності вчинення заінтересованою особою психологічного та фізичного насильства щодо заявника, що є необхідною умовою застосування судом до нього спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Доценко В.О. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Федоров А.П. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Судом установлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серія ВАБ № 974013) від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 25 червня 2023 року близько 18:45, перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснив телефонний дзвінок на телефон своєї дружини ОСОБА_2 та в телефонній розмові вчинив психологічне домашнє насильство відносно неї, чим своїми діями міг причини шкоду її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За терміновим заборонним приписом стосовно кривдника (серія АА № 282445) від 26 червня 2023 року, складеним стосовно ОСОБА_6 , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства - психологічного відносно постраждалої особи ОСОБА_2 вжито захід у виді заборони в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 3 доби з 11год.00 хв. 26 червня 2023 року до 11 год.00 хв.29 червня 2023 року.

За витягом з ЄРДР від 29 червня 2023 року, до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за номером кримінального провадження 0000113 з правовою кваліфікацією ст.125 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_2 з коротким викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за яким - 28 червня 2023 року до відділення поліції № 2 Бориспільського РУП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що невідомий чоловік наніс тілесні ушкодження, ЖЄО - 2921.

За витягом з ЄРДР від 2 червня 2023 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за номером кримінального провадження 0000114 з правовою кваліфікацією ст.125 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_1 з коротким викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за яким - 28 червня 2023 року до відділення поліції № 2 Бориспільського РУП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження, ЖЄЩ- 2920.

За постановлю СД ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 29 червня 2023 року призначено в кримінальному провадженні 0000114 судово-медичну експертизу щодо вирішення наявності на тілі ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

За позовною заявою підписаною адвокатом Косогор О., як представником ОСОБА_2 , вона просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . За свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 26 жовтня 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружилися 26 жовтня 2001 року, актовий запис 33. Прізвище дружини та чоловіка після одруження ОСОБА_2 . За свідоцтвами про народження від 21 серпня 2003 року, від 8 квітня 2015 року, від 28 січня 2020 року батьками ОСОБА_9 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

За відтвореним записом розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній в зневажливому тоні розмовляє зі своєю дружиною, вживаючи відносно неї образливих та багатьох нецензурних слів (брехлива, дурна, фантазерка, живе своїм дурним минулим, сатано, тощо), які характеризують її як аморальну особу ( «син назбирав від тебе таке ставлення до життя, що треба лише намагатися отримати задоволення», «вона перебувала невідомо з ким і де по декілька днів» тощо), яка не здатна самостійно приймати рішення (тобі неможна кермо довірити навіть тверезій, їй нагадили в голову її «подруги»), то вона має у них в відносинах слухатися чоловіка, оскільки чоловік для неї головне і вона має мовчати і слухати його, бо вона саме жінка ( «зупини свій монолог», «слухай чоловіка», «жінко закрий рота», «не диктуй мені умови своєму чоловікові»).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 зазнала психологічного домашнього насильства зі сторони свого чоловіка ОСОБА_1 , оскільки з його сторони відносно неї були застосовані словесні образи, погрози та приниження, спрямовані на обмеження її волевиявлення в питаннях сім`ї та перебування в шлюбі. Крім того, ОСОБА_2 зазнала також фізичного насильства зі сторони свого чоловіка, оскільки ним були вчинені дії, внаслідок яких вона зазнала тілесних ушкоджень. Обмежувальний припис необхідно видати з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_2 , тобто забезпечення її безпеки та недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї в разі повторного наміру вчинення зі сторони чоловіка відносно неї домашнього насильства.

Суд вважав, що обмежувальний припис слід установити на 6 місяців шляхом заборони ОСОБА_1 : - перебувати у місці проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; - наближатися на визначену відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; - вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, окрім як за її попередньою письмово згодою та/або її ініціативою та лише стосовно їх спільних дітей; - особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці йому невідомому та переслідувати її.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Протидія насильству у сім`ї одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Основним нормативно правовим актом , який регулює спірні правовідносини. Є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п.3,14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняється в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`є, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози. у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування. Залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

У частині 2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждало особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 ч.1 ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадку, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують ( за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову у її задоволенні.

З урахуванням змісту вказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Звертаючись до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 , заявниця посилалася на те, що вона проживає окремо від свого чоловіка, батька їх трьох дітей, який час від часу приїздить до своїх дітей. Стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складні, вони постійно сваряться, останній застосовує до заявниці фізичне та психологічне насильство. З приводу фізичного насильства ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів, її заяви внесені до ЄРДР. Крім того, відносно ОСОБА_1 складений терміновий заборонний припис та складено протокол за вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 .

З витягу з ЄРДР (номер кримінального провадження 0000113, дата реєстрації провадження 29 червня 2023 року) вбачається, що дійсно ОСОБА_2 28 червня 2023 року звернулася до поліції з заявою, в який зазначила про те, що невідомий чоловік наніс їй тілесні ушкодження.

Разом з тим, 28 червня 2023 року ОСОБА_1 також звернувся до поліції з заявою про те, що 28 червня 2023 року невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження ( витяг з ЄРДР, номер кримінального провадження 0000114, дата реєстрації провадження 29 червня 2023 року).

Крім того, установлено, що відносно ОСОБА_1 26 червня 2023 року був складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 відповідно до змісту протоколу обвинувачувався в тому, що він 25 червня 2023 року, перебуваючи у АДРЕСА_1 , здійснив телефонний дзвінок на телефон своєї дружини ОСОБА_2 та в телефонній розмові вчинив психологічне домашнє насильство відносно неї, а саме: кричав на неї, нецензурно виражався в її бік, психологічно тиснув на неї.

Також, судом установлено, що відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 відносно заявника психологічного та фізичного насильства не надано.

Отже, із наданих заявником доказів жодним документом не підтверджується вчинення ОСОБА_11 відносно дружини правопорушень насильницького характеру, зокрема штовхання, нанесення побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень . Наданий витяг з ЄРДР (номер кримінального провадження 0000113, дата реєстрації провадження 29 червня 2023 року) не є належним доказом у цій справі, оскільки його зміст не містить інформацію щодо предмета доказування (тілесні ушкодження ОСОБА_2 нанесла невідома особа).

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у формі фізичного насильства.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , то і в цій частині висновок суду першої інстанції щодо доведеності заявником її доводів є помилковими.

Під час розгляду справи апеляційним судом була приєднана до матеріалів справи постанова Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення № 382/965/23 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, якою було скасовано постанову Яготинського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року та закрито справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що із запису телефонної розмови вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як мі подружжям відбулася телефонна розмова стосовно сімейного життя. При цьому на записі тембр голосу ОСОБА_1 спокійний та врівноважений, на відміну від ОСОБА_2 .. З аудіо запису телефонної розмови вбачається, що саме ОСОБА_2 ініціювала продовження розмови з ОСОБА_1 та ставила провокативні запитання щодо його думки про її поведінку та спосіб життя, виконання подружніх та батьківських обов`язків на які спокійним тоном, без підвищення голосу, рівномірним тембром, відповідач ОСОБА_1 , висловлюючи власні думки щодо подій. Крім того, у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 пояснила, що вона не бажала припинити телефонну розмову, оскільки мала на меті здійснити аудіо запис їх розмови задля отримання доказу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Дана розмова, яка стала підставою для складання протоколу серії ВАБ №974013 стосовно ОСОБА_1 відбувалася за бажанням ОСОБА_2 .

Скасовуючи постанову Яготинського районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року та приймаючи судове рішення про закриття провадження у справі, апеляційний суд визнав, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої матеріали справи не містять.

Вважаючи доведеним вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства щодо дружини ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийняв до уваги лише протокол, обвинувачення викладене в якому, не знайшло свого підтвердження. Сам по собі терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 не може безумно свідчити про вчинення останнім домашнього насильства у формі психологічного насильства.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2 , обставини, які мають значення для справи не встановив, не з`ясував характер відносин між подружжям, вважав встановленими обставини, які є недоведеними, і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 .

Крім того, слід також зазначити, що судом не встановлено ризиків настання насильства з боку ОСОБА_12 щодо ОСОБА_2 в майбутньому.

Окремо слід відмітити, що з 28 серпня 2023 року ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживають разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: Сумська область, Конотопський район, м.Путивль, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, актом обстеження житлово-побутових умов ( ас. 194-197).

2 жовтня 2023 року Путивльським районним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1№ частини її заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 27 вересня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви ОСОБА_2 ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним встановленням обставин справи, висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають встановленим обставинам, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 805,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 10 січня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус