Справа № 234/2708/21
Провадження № 4с/175/23/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участі секретаря Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В обґрунтування скарги зазначено, що в Краматорському відділі Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/2708/21 від 21.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, тобто 30.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.08.2023 року державним виконавцем Богельською Л.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 , який має офіційний дохід, отриманий на ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод». Проте з 01.03.2022 року та по теперішній час діяльність ПрАТ «НКМЗ» припинена. Крім того, з 25.03.2022 року ОСОБА_2 разом з сім`єю знаходиться в Німеччині, де отримує значний дохід. Таким чином, державним виконавцем не встановлені дійсне місце роботи боржника та розмір достовірного доходу для стягування аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 17.08.2023 року заявниця звернулася зі скаргою до начальника відділу на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.08.2023 року, в якій просила скасувати вказану постанову. Також заявниця звернулася зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо розшуку боржника та встановлення достовірного розміру його доходів. Проте наразі дані скарги досі не розглянуті.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

25.10.2023 року державний виконавець надіслала на адресу суду відзив, в якому, посилаючись на норми чинного законодавства, просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Також зазначила, що з метою примусового виконання вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів, державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ. Згідно відповіді Державної податкової служби України, боржник отримує офіційний дохід, але нарахування заробітної плати не відбувається, оскільки діяльність ПрАТ «НКМЗ» з 01.03.2022 року припинена, у зв`язку з чим нарахування аліментів здійснювалося у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1416,50 грн щомісяця. Станом на 16.10.2023 року заборгованість відсутня.

11.12.2023 року заявниця через систему «Електронний суд» надіслала відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те, що в автоматизованій системі виконавчого провадження по ВП №72441358 наявні документи, а саме запити від 16.10.2023 року, 17.11.2023 року, 07.12.2023 року та відповіді від Пенсійного фонду України, що доводять те, що останній дохід від ПрАТ «НКМЗ» боржником був отриманий у лютому 2023 року. Також 10.09.2023 року, 16.10.2023 року та 07.12.2023 року державний виконавець зробила запити та отримала відповіді від Державної прикордонної служби України про те, що з серпня 2023 року боржник державний кордон не перетинав. Відповідно до діючого законодавства, аліменти повинні були нараховуватися виходячи з середньої заробітної плати за місцем проживання боржника. При цьому при відкритті ВП №72441358, тобто 04.08.2023 року, державним виконавцем не були проведені розшукові дії щодо дійсного місцезнаходження боржника.

18.12.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшли додаткові пояснення державного виконавця, в яких остання зазначила, що скарги ОСОБА_1 №5, №6 від 17.08.2023 року були розглянуті начальником Краматорського відділу державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» - 11.09.2023 року. Також 21.09.2023 року були розглянуті скарги №7 №8 від 02.09.2023 року. Щодо постанови про звернення стягнення на доходи боржника зазначила, що стягувачу вона не направлялася, проте остання має доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження та усіх виконавчих дій (рішень) державного виконавця в межах відкритого виконавчого провадження.

22.12.2023 року заявниця надіслала через систему «Електронний суд» також надіслала додаткові пояснення, в яких зазначила, що державним виконавцем були неодноразово порушені норми чинного законодавства щодо направлення копій процесуальних документів заявнику. Крім того, звертає увагу на те, що відповіді на скарги заявниці були надані начальником відділу вже після звернення до суду з даною скаргою, чим також порушив Порядок розгляду органами Державної виконавчої служби звернень, що надходять від стягувачів та боржників у виконавчому провадженні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету.

У відповідності до ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21.12.2021 року, справа №234/2708/21 задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, тобто 30.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.05.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист №234/2708/21 щодо виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21.12.2021 року.

01.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа №234/2708/21, в якій зазначила відомі їй відомості про боржника, зокрема, що з 25.03.2022 року ОСОБА_2 разом з сім`єю виїхав до Німеччини, де отримує значний дохід.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2023 року, старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Богельською Л.В. відкрито виконавче провадження №72441358 на підставі виконавчого листа №234/2708/21, виданого 30.05.2023 року.

Постановою державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.08.2023 року, звернуто стягнення на майно боржника у ВП №72441358 ОСОБА_2 , який отримує дохід у ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».

17.08.2023 року заявниця звернулася зі скаргою до начальника відділу на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.08.2023 року, в якій просила скасувати вказану постанову. Також заявниця звернулася зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо розшуку боржника та встановлення достовірного розміру його доходів.

11.09.2023 року дані скарги були розглянуті начальником Краматорського відділу державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

11.09.2023 року, 16.10.2023 року, 17.11.2023 року та 07.12.2023 року державним виконавцем були зроблені запити та отримані відповіді від Державної податкової служби України, відповідно до яких останній податок з доходу боржника ОСОБА_2 був відрахований ПрАТ «НКМЗ» у 1 кварталі 2023 року.

10.09.2023 року, 16.10.2023 року та 07.12.2023 року державним виконавцем були зроблені запити та отримані відповіді від Державної прикордонної служби України, з яких вбачається, що з серпня 2023 року боржник ОСОБА_2 державний кордон не перетинав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів направлення стягувачу копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 14.08.2023 року. Крім того, в своїх поясненнях державний виконавець підтвердила, що дана постанова стягувачу не надсилалася.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що державний виконавець не виконав свій обов`язок та не вчинив дій, передбачених нормами чинного законодавства України.

При цьому суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності саме начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка полягає у не надісланні постанови про звернення стягнення, оскільки відповідно до п. 9 Типового Положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року за № 618/28748, у начальника відділу відсутні такі повноваження.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів також передбачено розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу X цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 3-10 розділу X цієї Інструкції.

Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50 % із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п. 3 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Судом встановлено, що з метою примусового виконання вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів, державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ та встановлено, що об`єктів рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Також встановлено, що боржник отримує офіційний дохід у ПрАТ «НКМЗ», в результаті чого державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Також 10.09.2023 року, 16.10.2023 року та 07.12.2023 року державним виконавцем були зроблені запити та отримані відповіді від Державної прикордонної служби України, з яких вбачається, що з серпня 2023 року боржник ОСОБА_2 державний кордон не перетинав.

Заявниця вважає постанову про звернення стягнення на доходи боржника незаконною, оскільки вона суперечить положенням ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» в частині максимального розміру стягнення заборгованості.

При цьому суд критично ставиться до вищевказаних тверджень з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до статті 128 КЗпП України («Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати»), при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд звертає увагу на те, що для можливості відрахування 70 відсотків від заробітної плати боржника необхідна наявність двох умов: відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що підстави для застосування обмеження у розмірі 70% відсутні, у зв`язку з чим постанова про звернення стягнення на майно боржника є законною, а тому вимога заявниці в частині зобов`язання начальника відділу скасувати вищевказану постанову задоволенню не підлягає.

Щодо визнання бездіяльності начальника Краматорського ВДВС, яка полягала у залишенні без відповіді скарг заявниці від 17.08.2023 року та від 02.09.2023 року, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять відповіді на вищевказані скарги, а тому дана вимога є необґрунтованою.

Інші вимоги заявниці про зобов`язання вчинити певні дії суд також залишає без задоволення, оскільки у відповідності до вищенаведеного Положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, у начальника відділу відсутні такі повноваження. Крім того, суд не має права зобов`язувати до вчинення тих дій, які згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 353-354, 450-452 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. С. Журавель