Ухвала

Іменем України

10 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 643/5842/16-ц

провадження № 61-13980ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту та виїзд дитини за межі України без згоди батька, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства, визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням уточнень просила визначити місце проживання ОСОБА_5 за місцем реєстрації та фактичного проживання матері - в Португалії, за адресою: АДРЕСА_1; надати дозвіл на виготовлення проїзного документа неповнолітнього ОСОБА_5 , мешканця м. Харкова, для виїзду за кордон без згоди батька - ОСОБА_1 , мешканця м. Харкова; надати дозвіл на виїзд малолітнього ОСОБА_5 за межі Державного кордону - в Португалію, у супроводі матері для тимчасового проживання та навчання до досягнення ним повноліття без згоди та супроводу на такий виїзд його батька - ОСОБА_1 ; позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. , у якому просив: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_1 за місцем проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ; викликати свідків; витребувати докази; визнати дії неправомірними; встановити юридичні факти; постановити окремі ухвали.

23 травня 2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поворот виконання рішення, в якому він просить повернути безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 588,64 за виконавчим провадженням № 60944349 в порушення ухвали Верховного Суду від 11 листопада 2020 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення повернуто заявнику без розгляду.

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 рокуу вказаній справі.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року складений 31 серпня 2023 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою (з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України) є 02 жовтня 2023 року.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення через засоби поштового зв`язку 25 вересня 2023 року.

Таким чином, строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року не пропущений, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає залишенню без розгляду.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин п`ятої, шостої, дев`ятої, десятої статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Згідно із частиною 2 статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Питання щодо повороту виконання рішення суду врегульовано розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», а саме: статтею 444 ЦПК України «Поворот виконання рішення, постанови» і статтею 445 ЦПК України «Особливості повороту виконання в окремих категоріях справ».

Отже, оскільки статтями 444, 445 ЦПК України не визначено вимог щодо форми і змісту заяви про поворот виконання рішення суду, то підлягають застосуванню положення статті 183 ЦПК України щодо форми і змісту заяви, поданої на стадії виконання рішення суду.

Оскільки ОСОБА_1 до поданої в суд заяви про поворот виконання рішення суду не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), враховуючи вказані вище обставини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви заявнику без розгляду.

Посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції його не було викликано до суду під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року спростовується ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року, якою зокрема призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

ЄСПЛ зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту та виїзд дитини за межі України без згоди батька, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківства, визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов