Справа № 643/1835/23
Провадження № 2/638/2772/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бикової Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бєлокриницького А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Харкові у приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2023 року в провадження Московського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

20.03.2023 року Московським районним судом м.Харкова постановлено ухвалу про передачу справи за підсудністю до Дзержинського районного суду м.Харкова, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії за об`єктом розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні механізми та такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

09.10.2023 року представником відповідача подано додаткові пояснення, згідно яких договір про постачання електричної енергії споживачу №737/7766 від 01.01.2019 року укладено для утримання та обслуговування рухомого майна, а відтак помилково застосовано правила виключної підсудності у цій справі.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував у направленні справи за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова, представник позивача заперечував.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

01.01.2019 року між ПАТ «Харківенергозбут» та ОСОБА_2 укладено договір №737/7766 про постачання електричної енергії споживачу. Згідно п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, інформації щодо об`єктів споживача тип об`єкту - будівельні механізми, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 (без номеру будинку), із зазначенням коду EIC.

Частиною 1 статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Разом з тим, ч.1 ст.378 ЦПК України закріплено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Також, статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Оскільки місце проживання відповідача зареєстровано у Салтівському районі м.Харкова, а адреса об`єкта споживача у Шевченківському районі встановленню підлягає, чи відносяться будівельні механізми до нерухомого чи рухомого майна.

Згідно зі ст.181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Поділ речей на рухомі та нерухомі ґрунтується на їхніх природних властивостях. Нерухомі речі, за загальним правилом, не можуть бути вільно переміщені в просторі, є індивідуально визначеними. Рухомі мають здатність вільно переміщатися в просторі, можуть бути як індивідуально визначеними, так і родовими.

Відповідно до пункту 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, речі, не віднесені ЦК або окремими законами до нерухомих, вважаються рухомими.

У судовому засіданні з`ясовано, що будівельні механізми це, зокрема, баштові крани, зварювальні апарати, бетономішалки, фасадні підйомники, різноманітний електричний інструмент та інше обладнання, яке використовується під час будівництва та потребує живлення від електромережі.

Таким чином, переміщення будівельних механізмів можливе та не призводить до їх знецінення та зміни їх призначення, а відтак вони не є нерухомим майном.

Враховуючи викладене, на спірні правовідносини не поширюються правила виключної підсудності, а підлягають застосування положення ч.1 ст.27 ЦПК України.

За відомостями Реєстру територіальної громади м.Харкова відповідач з 04.08.1989 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Шевченківського району м.Харкова, а відтак заява не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає передачі до Московського районного суду м.Харкова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись ст.ст.27, 31 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передати до Московського районного суду м.Харкова.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 10.10.2023 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин