Справа № 766/7236/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2023 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна та виключення з реєстру боржників, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: вилучити з реєстру боржників запис щодо фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , виконавчі провадження: №10734027 від 19.09.2008 року, № 47687748 від 19.05.2015 року, № 47687829 від 19.05.2015 року та № 52420310 від 03.10.2016 року; скасувати арешт, накладений на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 18.03.1977 року, в рамках виконавчих проваджень: №10734027 від 19.09.2008 року, № 47687748 від 19.05.2015 року, № 47687829 від 19.05.2015 року та № 52420310 від 03.10.2016 року.

За результатами автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви передано в провадження судді Скрипнік Л.А. 02.10.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви видно, що позивачем зазначені дві вимоги немайнового характеру про зняття арешту з майна, та вилучення запису з реєстру боржників.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовної заяви додано копію квитанції про сплату судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., в якій платником зазначена ОСОБА_1 , тоді як позов пред`явлено ОСОБА_3 .

При цьому, положеннями ст.2 Закону України «Про судовий збір» визначено поняття платника судового збору, якими є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до п.п.2.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно надати суду оригінали квитанцій про сплату судового збору за вказаним позовом, де він ОСОБА_3 буде зазначений платником за двома вимогами немайнового характеру на загальну суму 2 147,20 грн. (1073,60 грн. за першою вимогою та 1073,60 грн. за другою вимогою немайнового характеру)

Згідно положень ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення зазначених вимог, позивачем не надано доказів, що на його майно накладено арешт та не зазначено, ким саме накладено арешт (дату документа та орган, який наклав арешт), а також те що він є власником майна, з якого просить зняти арешт на момент звернення до суду.

Крім того, суд акцентує увагу позивача на доцільності уточнення кола учасників справи з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, які виникли з приводу накладення арешту на майно. Так, відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, тобто стягувач (її правонаступник), а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

З огляду на викладене позивач має визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначити їх найменування, місцезнаходження, індекс, номери засобів зв`язку та надати копії позовної заяви з додатками для вручення цим особам.

Крім того, позивач не надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), у зв`язку із чим суд звертає увагу позивача, що за положеннями ст.ст.133,134 ЦПК України, судові витрати складаються не тільки з судового збору, а й з витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

При цьому суд звертає увагу позивача на право подання заяви про продовження визначеного судом процесуального строку на усунення недоліків у випадку неможливості усуненням недоліків позовної заяви в межах цього строку. Процесуальний порядок подання такої заяви регламентовано ч.2 ст.127 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259-260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна та виключення з реєстру боржників залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві на електронну адресу, вказану в позовній заяві, та додатково засобами поштового зв`язку для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.А. Скрипнік