Пр.№2/756/5053/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на квартиру, що була придбана під час перебування у шлюбі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 26.09.2023 року звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали позову, суд доходить до висновку, що заяву необхідно залишити без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 175-177 ЦПК України, а саме у прохальній частині позовної заяви позивач заявляє позовну вимогу майнового характеру та просить визнати нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю позивачки ОСОБА_1 .

Пункт 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказує, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч зазначеним положенням позивачем не вірно вказано ціну позову, оскільки на переконання суду, ціна позову 4 015,05 грн. не відповідає реальній вартості майна станом на день подачі позовної заяви.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Аналіз ринкової вартості аналогічного спірного майна, інформація про яку міститься у вільному доступі мережі Інтернет, дає змогу зробити висновок, що ринкова вартість подібної квартири у визначеному районі м. Києва станом на вересень 2023 року становить більше 2 000 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Частина 4 ст. 177 ЦПК зазначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для подання заяви немайнового характеру для фізичних осіб становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка для подання заяви майнового характеру для фізичних осіб становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на день подачі позову, суд вважає за необхідне визначити розмір судового збору за заявлену позивачем вимогу майнового характеру самостійно в максимальному розмірі за ставками визначеними ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» в розмірі 13 420,00 грн.

Однак, позивачка надала квитанцію про сплату судового збору від 07.07.2023 року у розмірі 4 015,00 грн., яка подавалася нею разом з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на квартиру, що була придбана під час перебування у шлюбі та перебувала у провадженні судді Шевчука А.В. за ун. №756/8726/23.

Вищевказана позовна заява разом з квитанцією від 07.07.2023 року про сплату судового збору у розмірі 4 015 грн. була повернута позивачці відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2023 року.

Тому, судовий збір в позовній заяві, яка перебуває у провадженні судді Майбоженко А.М. вважається не сплаченим.

Отже, на виконання вимог даної ухвали, позивачу необхідно сплатити судовий збір за майнову вимогу у розмірі 13 420 грн., який визначений судом вище.

Судовий збір має бути сплачений позивачем у вказаному розмірі за наступними реквізитами:Отримувач коштів УК у Оболон.р-ні/Оболон.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026006, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору потрібно надати суду.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на квартиру, що була придбана під час перебування у шлюбі - залишити без руху, встановивши позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який рахувати з дня отримання її копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Майбоженко