У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Рябенка В.О.

представника відповідача Кушнарьова Є.І.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», про визнання недійсним договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшов зазначений вище позов.

21 жовтня 2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Справа в провадженні суду перебуває з вересня 2021 року, судові засідання неодноразово призначалися (16.11.2021, 16.12.2021, 24.01.2022, 08.02.2022, 22.02.2022, 12.05.2022, 15.06.2022, 06.09.2022, 27.09.2022, 19.10.2022 та 10.11.2022).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року позов залишено без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10листопада 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки залишення позовної заяви без розгляду може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання, а не в підготовче.

Справа повернулась до Деснянського районного суду м. Києва 25 квітня 2023 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу, справу передано судді Саламон О.Б.

26 квітня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва справу прийнято до свого провадження.

Призначено судове засідання на 01 червня 2023 року.

01 червня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 серпня 2023 року.

В судове засідання представник позивача з`явилась, при цьому в судовому засіданні заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

Зокрема судом, в судовому засіданні, призначеному на 08 серпня 2023 року визначалось декілька судових засідань з урахуванням складності справи у відповідності до вимог п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, а саме сторона позивача та відповідача про розгляд справи повідомлялися належним чином - на 07 вересня 2023 року, 26 вересня 2023 року та 11 жовтня 2023 року.

Однак в призначені дати сторона позивача тричі не з`явилася, при цьому про розгялд справи повідомлена належним чином, про що свідчать власноруч підписані розписки про дату на час розгляду справи.

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Кушнарьовим Є.І. в судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки сторони позивача в судове засідання та, відповідно, скасувати заходи забезпечення позову у відповідності до ч.ч. 9-11 ст. 158 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку сторони відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов до наступного висновку.

Згідно з матеріалами справи інтереси позивача ОСОБА_2 представляє адвокат Опришко Е.В., що підтверджується ордером про надання правничої (правової) допомоги, а також Договором про надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що в судові в засідання, призначені на 07 вересня 2023 року, 26 вересня 2023 року та 11 жовтня 2023 року позивач та/або її представник не з`являлись, причини неявки суду не повідомлено, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

З урахуванням складності справи, як зазначено вище, суд визначався з декількома датами судових засідань, про що в матеріалах справи містяться розписки щодо повідомлення сторін про дату та час судового засідання де, зокрема міститься підпис представника позивача - адвоката Опришко Е.В. Також, судом здійснено виклики позивача шляхом направлення судових повісток, а також sms-інформування, що підтверджується довідками про доставку sms-повісток.

При цьому, до суду не надходило доказів поважності неявки сторони позивача або заяв про розгляд справи за їх відсутності. До суду надходила заява від представника позивача, подана електронною поштою, про перебування на лікарняному, при цьому будь - яких доказів на підтвердження поважності причин неявки не надано.

Зокрема заява, яка надіслана електронною поштою на офіційну електронну адресу суду, має статус інформаційної, оскільки не скріплена електронним цифровим підписом у визначеному законодавством порядку.

26 вересня 2023 року була повторна неявка представника позивача, однак судом оголошено перерву до 11 жовтня 2023 року.

11 жовтня 2023 року представник позивача не з`явився.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявити особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржій проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03 від 01 квітня 2008 року).

Вбачається, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час, а саме з вересня 2021, при цьому сторона позивача в засідання не з`являється ( як в підготовчі -16.11.2021, 16.12.2021, 24.01.2022, 08.02.2022, 22.02.2022, 12.05.2022, 15.06.2022, 06.09.2022, 27.09.2022, 19.10.2022 та 10.11.2022, так і в судові засідання - 07 вересня 2023 року, 26 вересня 2023 року та 11 жовтня 2023 року). Доказів поважності неявки не надано, що унеможливлює всебічний розгляд справи та ухвалення по справі законного та обґрунтованого рішення.

Так, рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане свідчить, що позивач не була позбавлена можливості звертатись до суду з запитами, ознайомлюватись з матеріалами справи, перевіряти стан розгляду справи на офіційному веб-порталі.

За положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зокрема, суд приходить до висновку про те, що станом на сьогодні наявні альтернативні механізми для реалізації своїх прав, зокрема участь в судових засіданнях в режимі відео конференції, виклад своїх заперечень в письмовій формі, направлення доказів засобами електронного або поштового зв`язку.

Встановлено, що до суду добросовісно з`являється сторона відповідача, надаючи відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання, при цьому сторона позивача бездіяла, не з`являючись в судові засідання і не надаючи будь - яких заяв.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з п. 1 ч. 3 вказаної статті, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причини неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явиться в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Позивач жодного разу не був присутній в судовому засіданні, не звертався до суду з клопотанням про слухання справи в режимі відео конференції, при цьому неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу, який направлено на недопущення затягування строків розгляду справи, при цьому позивач зловживає процесуальними правами, свідомо затягує розгляд справи. Неявку в засідання (як в підготовчі, так і в судові), суд розцінює як виявлення неповаги до суду, зловживання процесуальними правами та свідоме затягування розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Тобто закон не вимагає встановлення судом причин повторної неявки позивача до судового засідання для вирішення питання про залишення позову без розгляду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

При цьому чинне процесуальне законодавство пов`язує поважність причин неявки лише з першою неявкою в судове засідання, а при повторній неявці позов залишається без розгляду не залежно від обставин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Аналізуючи вказану вище норму в взаємодії з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява має бути залишена без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання, при цьому причини неявки останньої в такому випадку не мають пріоритетного значення для суду та не мають братись судом до уваги.

Позивач має право звернутись до суду повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання, за заявою позивача було забезпечено позов у вигляді накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до договору довічного утримання від 03 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 156 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що позивачу достовірно було відомо про подання ними позову та про час і місце розгляду справи, однак позивач не цікавиться провадженням і розглядом справи, тому позовні вимоги позивача залишено без розгляду та клопотання представника відповідача щодо скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 43- 44, 81, 158, п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів», про визнання недійсним договору довічного утримання, - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до договору довічного утримання від 03 лютого 2021 року, вжиті ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 13.10.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон