Справа №464/3204/22
пр № 2/464/430/23
У Х В А Л А

11 жовтня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

за участю:

представника позивача Матейка А.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу № 464/3204/22 за позовом Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

Сторонами, 14 липня 2023 року подано спільну заяву про затвердження мирової угоди.

У судовому засіданні представник позивача указану угоду підтримав, просив таку затвердити.

Відповідач подану угоду не підтримав, просив прийняти рішення у справі, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Згідно з ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть примиритися на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови стосуються лише прав та обов`язків сторін і предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє. (ч.5 ст. 207 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 461/56/20 зроблено висновок, що мирова угода за своєю правовою природою є змістом волевиявлення сторін, втручатися в яке суд не має повноважень.

У судовому засіданні однозначно встановлено, що відповідач укладену мирову угоду з позивачем не підтримує, відмовляється від такої.

Зазначена правова позиція відповідача безумовно свідчить на відсутність волевиявлення та дійсного наміру на укладення мирової угоди у даній справі, що є достатньою перешкодою у затвердженні угоди.

За таких обставин в затвердженні мирової угоди слід відмовити у зв`язку із невідповідністю такої вимогам закону та продовжити розгляд у даній справі.

Керуючись ст.ст.207, 258-261, 268 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя Г.О.Шашуріна