Справа № 715/2962/23
Провадження № 2/715/619/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2023 року смт. Глибока
Глибоцький районний суду Чернівецької області
в складі головуючого судді Григорчак Ю.П.
секретар судового засідання Кравець Н.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чагорська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та участі батьків у її вихованні,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначення місця проживання неповнолітньої дитини та участі батьків у її вихованні, вказавши в позові, що 17 червня 2010 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 756. 30 листопада 2016 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було прийнято рішення про розірвання шлюбу. В шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу по теперішній час малолітня дитина залишилась проживати разом із ним. Він повністю опікується інтересами і потребами доньки, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та її здоров`ям і має змогу забезпечити її всім необхідним. На даний час його колишня дружина має намір виїхати на постійне місце проживання до рф, де вже протягом тривалого часу офіційно проживає її мати. В нещодавній розмові вона порушила тему подальшого виховання та місця проживання спільної доньки. У зв`язку з цим він звернувся до органу опіки та піклування в особі Чагорської сільської ради Чернівецької області із заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання дитини із ним по АДРЕСА_1 та визначення порядку участі батьків у вихованні доньки. Рішенням виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 08 лютого 2023 року № 11-2/2023 визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним та залишити доньку на його самостійному вихованні.Просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із ним - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , залишивши її на самостійному виховані та утримані ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи.
Представник органу опіки та піклування в особі Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника.
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який повністю опікується нею та забезпечує всім необхідним. Також вказала, що і надалі хоче проживати разом із татом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 червня 2010 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 756.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 листопада 2016 року у справі №715/2219/16 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 17 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 756, розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №102 від 06 лютого 2023 року та довідки №145 від 06 лютого 2023 року, виданих Чагорською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_1 , разом з ним у житловому будинку проживає його донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 , мати неповнолітньої ОСОБА_3 , не проживає за вище вказаною адресою.

Як вбачається з характеристики №103 від 06 лютого 2023 року, виданої Чагорською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . Освіта вища, розлучений, непрацевлаштований, має на утриманні неповнолітню доньку. За характером добрий, щирий, привітний, користується авторитетом між своїми друзями. У спілкуванні завжди доброзичливий, ввічливий і чемний. Зауважень з боку Чагорської сільської ради немає.

Відповідно до довідки №18/01-38 від 06 лютого 2023 року, виданої КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_3 , 2012 року народження, з 09 січня 2023 року по 21 січня 2023 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в лікаря-педіатра МДКЛ, з діагнозом - гострий обструктивний бронхіт. Дитину під час огляду і в процесі лікування супроводжував батько ОСОБА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування від 08 лютого 2023 року №11/2 третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Чагорська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, встановивши факт самостійного виховання та утримання в повній мірі батьком малолітньої дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою його проживання в АДРЕСА_1 .

На підставі описаних вище доказів судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається її вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Крім того, як вбачається з позовної заяви, між сторонами є спір щодо місця проживання дитини та їх участі в подальшому вихованні доньки.

Відповідно до частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Разом з тим, з огляду на вік малолітньої дитини, в даному конкретному суд не вбачає можливості заслуховування її думки щодо суті спору.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до вимог ст. 182 цього Кодексу при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін та розмір їх доходів, отримані судом в ході розгляду справи, стан здоров`я дитини та відповідачки, умови розвитку дитини, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Також суд бере до уваги те, що на даний час психоемоційний зв`язок дитини із батьком є тісним, ОСОБА_1 належним чином самостійно забезпечує духовний та фізичний розвиток дитини, її виховання та навчання. З огляду на викладене, суд вважає, що визначення місця проживання дитини на даному етапі її розвитку разом з батьком та визначення участі останнього у вихованні дитини відповідатиме її якнайкращим інтересам та забезпечить сталий емоційний, фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме звичний спосіб життя малолітньої ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою його місця проживання - АДРЕСА_1 , залишивши малолітню дитину на самостійному утриманні та вихованні ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 19 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву про стягнення аліментів в розмірі 1073 (одну тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя