Провадження № 2-др/537/8/23
Справа № 537/623/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Бобровської К.Д., представника позивача Гамми М.Ф., представника відповідача Олійник Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу),
Представник ТОВ «Кременчуцький хлібокомбінат» звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кременчуцький хлібокомбінат» 77 440 грн 00 коп., в тому числі 60 000 грн 00 коп. відшкодованої ОСОБА_2 моральної шкоди, 10 000 грн 00 коп. відшкодованих ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, 7 000 грн 00 коп. виконавчого збору на користь Крюківського ВДВС у м. Кременчуці, 440 грн 00 коп. на проведення виконавчих дій Крюківським ВДВС у м. Кременчуці та 2 481 грн 00 коп. понесених судових витрат.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.09.2023 у справі №537/623/22 у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу) відмовлено.

15.09.2023 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Олійник Л.М. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У такій заяві представник позивача просить стягнути із позивача 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

09.10.2023 представником позивача ТОВ «Кременчуцький хлібокомбінат» подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У такому клопотанні представник позивача просить зменшити заявлений представником відповідача, адвокатом Олійник Л.М., розмір витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука було відмовлено в задоволені позовних вимог ТОВ «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу). В зв`язку з розглядом справи її довіритель ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу, які складають 16 000 грн. Детальний опис наданих правничих робіт міститься в акті приймання передачі наданих правничих послуг, з якого вбачається, що було проведено аналіз позовної заяви та доданих до неї документів, був складений відзив на позовну заяву та було взято участь в п`яти судових засіданнях. Відповідно кількість витраченого часу складає 6 годин. Також даний опис містить загальну вартість послуг, яка складає 16 000 грн. В даному випадку вартість однієї години складає орієнтовно 1 000 грн. Даний розмір є обґрунтованим, відповідає критеріям розумності та співмірності. Щодо клопотання представника позивача про зменшення витрат на правничу допомогу то вказує на те, що до даного клопотання не додано жодного доказу, який би свідчив про те, що заявлений до стягнення розмір на професійну допомогу є завищений, не обґрунтований та такий, що не відповідає середньому. Що стосується намірного тягару, то в даному випадку позивач є юридичною особою і 16 000 грн для юридичної особи в жодному випадку не може складати намірного тягара. Окрім того вказує на те, що позивач знаючи про те, що позов в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 було залишено без розгляду все одно наполягав на розгляді справи, в зв`язку з чим позивач поніс суттєві для себе витрати.

Представник позивача ТОВ «Кременчуцький хлібокомбінат» Гамма М.Ф. в судовому засіданні просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 8 000 грн, суду пояснив, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, такі витрати не мають необхідних і не співмірні з виконаною роботою в суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим. Просить звернути увагу на те, що рішення, яким було відмовлено в задоволені позову заключається в тому, що вирок стосовно ОСОБА_1 було скасовано. Суду ця інформація була відома і без участі сторін, а тому вказана справа не потребувала особливої кваліфікації. Адвокат Музики Ф.О. має досвід, не вперше в таких справах приймає участь. Окрім того судові засідання з розгляду даної справи займали не більше 15 хвилин. Вказує на те, що сума у розмірі 16 000 грн матиме надмірний тягар для позивача.

Третя особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача та представника позивача, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.

Суд зазначає, що до закінчення судових дебатів представник відповідача, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, зробив заяву щодо подання доказів про розмір понесених витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Також встановлено, що в силу положень ч.8 ст.141 ЦПК України представником відповідача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Отже вирішуючи питання стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2022 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійник Л.М. укладено договір про надання правової допомоги №95.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар (ч.1 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається з умов договору про надання правової допомоги №95, укладеного 02 серпня 2022 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійник Л.М. сторони погодили, що за надання правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату грошову винагороду /гонорар/ у фіксованому розмірі, зокрема у п.2.7 Договору мається перелік послуг, які адвокат зобов`язався надати клієнту та у п.4.1 Договору вартість вказаних послуг (гонорар) у фіксованому розмірі, а саме 16 000 грн..

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Відповідно до ч.1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву відповідачем, за підписом його представника, при поданні відзиву на позовну заяву до суду складено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогою, який склав 16 000 грн.

Тобто відповідачем при подачі відзиву на позовну заяву до суду дотримано вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом ч.4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України ).

У розумінні положень ч .ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правової допомоги №95 від 02.08.2022; акт приймання передачі наданих правничих послуг №89 від 14.09.2023 згідно договору про надання правничої допомоги №95 від 02.08.2022; квитанцію №95 від 14.09.2023.

Згідно пп.2.7 п.2 договору про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійник Л.М. 02.02.2022, сторони визначили обсяг роботи адвоката: юридичний аналіз позовної заяви та доданих до неї документів для формування правової позиції, складання та оформлення відзиву на позовну заяву, участь у судових засіданнях по вищезазначеній справі.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву відповідачем, за підписом його представника, при складанні попереднього (орієнтовний) розрахунку витрат на професійну правничу допомогою, визначено витрати, які останній очікує понести в зв`язку з розглядом справи в розмірі 16 000 грн, зокрема 1 000 грн аналіз судової практики, 5 000 грн виготовлення відзиву на позовну заяву, 2 000 грн за одне судове засідання (очікується 5 судових засідань).

Згідно з наданим актом приймання передачі наданих правничих послуг №89 від 14.09.2023, адвокатом Олійник Л.М. відповідно до договору про надання правничої допомоги №95 від 02.08.2022проведено роботи, визначені в пп.2.7 п.2 Договору, а саме: юридичний аналіз позовної заяви та доданих до неї документів для формування правової позиції, вартість яких склала 1 000 грн, складання та оформлення відзиву на позовну заяву, варість якого склала 5 000 грн, участь у судовому засіданні 02.02.2023, варість якого склала 2 000 грн, участь у судовому засіданні 20.03.2023, варість якого склала 2 000 грн, участь у судовому засіданні 26.07.2023, варість якого склала 2 000 грн та участь у судовому засіданні 13.09.2023, варість якого склала 2 000 грн, загальною вартістю 16 000 грн, які сплачені відповідачем, відповідно до квитанції №95 від 14.09.2023.

Надання правничої допомоги, а саме юридичний аналіз позовної заяви та доданих до неї документів для формування правової позиції, складання та оформлення відзиву на позовну заяву та представництво замовника у судових засіданнях, які відбулися 02.02.2023, 09.08.2023 та 13.09.2023 підтверджується матеріалами справи, а саме відзивом на позовну та додатком до відзиву, протоколом судового засідання №1223536, протоколом судового засідання №1793951 та протоколом судового засідання 1899152.

Проте надання правничої допомоги, а саме представництво замовника у судовому засіданні по справі, яке відбулось 20.02.2023 у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука представником позивача не підтверджено, оскільки як вбачається з матеріалів справи на вказану дату судове засідання з розгляду справи не призначалось. Також представником відповідача не підтверджено представництво замовника у судовому засіданні по справі, яке відбулось 26.07.2023 у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука, оскільки як вбачається з протоколу судового засідання №1749550, судове засідання, яке було призначене на 26.07.2023 по справі №537/623/22 не відбулось в зв`язку з неявкою відповідача, його представника та третьої особи.

Як вже зазначалось судом, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20 та від 16 березня 2023 року по справі №927/153/22.

Як слідує з матеріалів справи, правова позиція представника відповідача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, остання була обізнана у справі з усіма деталями, що з неї випливають. Розгляд справи по суті заявлених вимог відбувся за одне судове засідання. В інших випадках розгляд справи відкладався здебільшого в зв`язку з неявкою учасників судового розгляду в судове засідання.

А тому, керуючись одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом відповідачу послуг, час витрачений на їх надання, та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, час, протягом якого представник відповідача брав участь у судових засіданнях, а також те, що представником позивача заявлено про неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в даній справі, однак в сумі 10 000 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу) є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає часткову задоволенню.

Керуючись ст. ст.2, 81, 134, 137, 141, 237, 259, 263-265, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» (, місцезнаходження: 39630 Полтавська область, місто Кременчук, вулиця М.Кучми, будинок 2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. (десять тисяч грн 00 коп.).

В іншій частині заяви представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький хлібокомбінат» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку зворотної вимоги (регресу) - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.10.2023.

Суддя І.І. Дядечко