Справа №932/8467/23
Провадження №2/932/2363/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №7 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про оскарження дій посадових осіб щодо адміністративного затримання, складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 18.09.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «А-БАНК», Відділення поліції №7 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, Служби безпеки України в Дніпропетровській області про визнання незаконної відмови у відкритті банківського рахунку та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених недоліків.

Після усунення недоліків 12.10.2023 року позивачем надіслано на адресу суду позовну заяву з усуненими недоліками, уточнений позов поданий до Відділення поліції №7 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про оскарження дій посадових осіб суб`єктів владних повноважень щодо адміністративного затримання, складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Суддя, розглянувши матеріали цивільного позову , вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по даній цивільній справі з огляду на таке:

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Стосовно терміна «публічно-владні управлінські функції», то зміст поняття полягає в наявності у суб`єкта суспільно необхідних для невизначеного або певного кола осіб повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Відтак до справ адміністративної юрисдикції віднесені, зокрема, публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення та/або спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень тощо.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої зазначеної статті).

За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки фактично позивач оскаржує дії посадових осіб суб`єктів владних повноважень поліцейських ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо адміністративного затримання , співробітників ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства, оскарження дій співробітників СБУ в Дніпропетровській області, стягнення моральної шкоди з зазначених органів держави, зобов`язання вчинити певні дії , тому спір є публічно-правовим щодо кожного з відповідачів і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції та який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами. Конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом (Рішення Конституційного Суду від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №815/3591/17.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що спори про визнання протиправними дій посадових осіб патрульної поліції щодо адміністративного затримання особи поза межами кримінального провадження підлягають розгляду відповідно до правил КАС судами адміністративної юрисдикції як такі, що є публічно-правовими за своєю правовою природою.

Щодо оскарження дій посадових осіб ДМС зі складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП, рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства, то такі дії оскаржуються в порядку ст.288 КАС України до загального місцевого суду в порядку адміністративного судочинства.

Позовні заяви щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судом як адміністративним на підставі ч.1 ст. 20, ст. 286 КАС України.

Оскарження дій співробітників СБУ щодо проведення перевірки на підставі ч.2 ст. 20 КАС УКраїни підсудно Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Частиною 2 ст. 377 ЦПК України встановлено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.ст. 19-22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи наведене, у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України з роз`ясненням позивачу, що даний спір має вирішуватись у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 260, 272, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції №7 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області про оскарження дій посадових осіб щодо адміністративного затримання, складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Овчиннікова