Справа №461/3107/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним) Жовтонецького В.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом

позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

представник позивача ? Гук Марта Ігорівна

до

відповідач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення боргу за кредитним договором, та

зустрічним позовом

позивач ? ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

представник позивача ? адвокат Буковинський Тарас Йосипович

(79034, м. Львів, вул. Мишуги, 3/2)

до

відповідач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 182703 грн. 29 коп. та суму понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2740 грн. 55 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.02.2022 року між сторонами укладено договір кредиту та страхування №А02.00302.009407754. Згідно вказаного Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 119900 грн., зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, згідно наведеного кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами, однак відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Останній платіж боржником здійснено 01.04.2022 року. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 23.03.2023 року становить 182703 грн. 29 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.05.2023 представником відповідача - адвокатом Буковинським Т.Й. подано зустрічну позовну заяву, у якій останній просить зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022, з часу його укладення, та зарахувати вже сплачені позичальником кошти у розмірі 4515 грн. 19 коп., що були спрямовані АТ «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином) в рахунок погашення іншої заборгованості по договору кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022. Окрім того, адвокат Буковинський Т.Й. просить зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022 року, з часу його укладення, без урахування щомісячного платежу ? «плата за обслуговування кредитної заборгованості» з огляду на її нікчемність. Розгляд справи просить здійснювати за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, представник відповідача покликається на наступне. Пунктом 3.4. Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», встановлено, що ДКБОФО та Тарифи є невід`ємними складовими частинами ДКБОФО, Графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими цього договору. Згідно п. 4 Кредитного договору, усі інші умови договору регулюються ДКБОФО, який містить додаткові умови надання та користування кредитом, умови банківського рахунку в доповнення до тих, що вказані в договорі , і є невід`ємною частиною договору. Чинна редакція ДКБОФО розміщена на сайті банку. Так, у підпункті 9.8.2. пункту 9.8. Розділу 9 «Умов споживчого кредитування без забезпечення» Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений протоколом засідання Правління №01/19-17 від 19.01.2022 р., введений у дію з 19.01.2022 року, наведено перелік послуг віднесених до плати за обслуговування кредитної заборгованості. Проте, встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості, відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі.

Таким чином, адвокат Буковинський Т.Й. вказує, що враховуючи дійсну заборгованість по кредитному договору, вже сплачена ОСОБА_1 за обслуговування кредитної заборгованості сума у розмірі 4515 грн. 19 коп., підлягає зарахуванню у рахунок погашення боргу. Окремо нарахована АТ «Ідея Банк» ще додаткова плата за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у позові банку у розмірі 46897 грн. 43 коп. є платою за нікчемною умовою договору та не може підлягати до задоволення. З урахуванням вищенаведеного, сторона відповідача вважає, що належним способом захисту цивільного права у даному випадку є застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буковинський Тарас Йосипович, до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. Об`єднано цивільну справу за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором із справою за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Буковинський Тарас Йосипович, в одне провадження. Змінено порядок здійснення провадження у справі та постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

28.05.2023 року до суду від Акціонерного товариства «Ідея Банк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. У відзиві представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову, натомість первісний задовольнити у повному обсязі. Вказує, що якщо недійсність правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин є нікчемним, то позовна вимога про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору не є належним способом захисту права чи інтересу особи.

Ухвалою суду від 12.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ? ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, з підстав викладених у відзиві. Первісний позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та його представник у судове засідання не з`явились, згідно зустрічної позовної заяви просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності. Суд враховує, що вказані особи обізнані про дату, час та місце розгляду справи, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст.629,638 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.02.2022 року між сторонами укладено договір кредиту та страхування №А02.00302.009407754. Згідно вказаного Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 119900 грн., зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач за первісним позовом - АТ «Ідея Банк» виконав свої зобов`язання, згідно умов кредитного договору, що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 01.02.2022.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Разом з тим, відповідач за первісним позовом не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та інші платежі за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, утворилась заборгованість за кредитним договором, яка, згідно із довідкою-розрахунком заборгованості банку станом на 23.03.2023, становить 182703 грн. 29 коп. та складається з: основного боргу 114255 грн. 18 коп.; прострочений борг 5256 грн. 68 коп; прострочені проценти 11580 грн. 30 коп.; строкові проценти 4713 грн. 70 коп.; нарахована плата за обслуговування кредиту 17641 грн. 12 коп.; прострочена плата за обслуговування кредиту 29256 грн. 31 коп.

02.02.2023 АТ «Ідея Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідної даної вимоги, АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору. Також відповідачу повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача за первісним позовом заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Вказана вимога залишилась невиконаною ОСОБА_1 .

Звертаючись із зустрічним позовом, представник відповідача за первісним позовом просить суд зобов`язати банк здійснити перерахунок платежів проведених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022, з часу його укладення, та зарахувати вже сплачені позичальником кошти у розмірі 4515 грн. 19 коп., що були спрямовані АТ «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином) у рахунок погашення основного боргу по договору кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022, а також здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022 року, з часу його укладення, без урахування щомісячного платежу ? «плата за обслуговування кредитної заборгованості».

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 3.4. Кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», встановлено, що ДКБОФО та Тарифи є невід`ємними складовими частинами ДКБОФО, Графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими цього договору.

Згідно п. 4 Кредитного договору, усі інші умови договору регулюються ДКБОФО, який містить додаткові умови надання та користування кредитом, умови банківського рахунку в доповнення до тих, що вказані в договорі , і є невід`ємною частиною договору. Чинна редакція ДКБОФО розміщена на сайті банку.

Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту «Платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору», банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2.85 % середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно графіку у п. 5 починаючи з 3.7658 % в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0.035 % до 1.7008 %.

Згідно з колонкою 7 Графіку щомісячних платежів, плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 196633 грн. 00 коп., яку, відповідно до п. 1.6. кредитного договору, ОСОБА_1 повинен сплачувати щомісячно на рахунок НОМЕР_2 , відкритий у банку в період з 01.03.2022 року по 01.08.2027 року.

Відповідно до пункту 9.8.2. пункту 9.8 Розділу 9 «Умов споживчого кредитування без забезпечення» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджених протоколом засідання Правління №01/19-17 від 19.01.2022 р., що діяли у період укладення Кредитного договору (ДКБОФО), плата за обслуговування кредитної заборгованості, що сплачується позичальником за користування кредитом, щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з графіком за договором кредиту, включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахункам позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банком позичальнику із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», в частині, що передбачає сплату позичальником на постійній основі плати за обслуговування кредиту щомісячно є недійсними, та кредитний договір №А02.00302.009407754 від 01.02.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» у цій частині є нікчемним, що встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема Виписки банку від 23.03.2023 позичальником ОСОБА_1 за період користування кредитними коштами сплачено суму у розмірі 6500 грн. з яких: тіло кредиту 388 грн. 00 коп., проценти - 1596 грн. 67 коп., плата за обслуговування кредитної заборгованості - 4515 грн. 19 коп.

Отже, з урахуванням нікчемності умов кредитного договору про внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості та з урахуванням проведених позичальником платежів на загальну суму 6500 грн. 00 коп., з яких 4515 грн. 19 коп. неправомірно зараховано як плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Ідея Банк» щодо стягнення нарахованої плати за обслуговування кредиту у сумі 17641 грн. 12 коп. та простроченої плати за обслуговування кредиту у сумі 29256 грн. 31 коп. задоволенню не підлягають, а сплачені позичальником 4515 грн. 19 коп., слід зарахувати у рахунок погашення основного боргу за кредитним договором.

Що стосується доводів представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) стосовно того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин є нікчемним, то позовна вимога про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору не є належним способом захисту права чи інтересу особи, суд приходить до висновку, що такі слід відхилити, виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.03.2023 року сформовано правовий висновок про те, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, оскільки судом було встановлено нікчемність оспорюваних пунктів кредитного договору, то ОСОБА_1 вправі звернутися до суду з вимогою про застосування правових наслідків недійсного правочину та здійснення перерахунку коштів, що у даному випадку є належним способом захисту права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що первісний позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) підлягає стягненню на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 131290 грн. 67 коп. Зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме 1969 грн. 36 коп.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви. За подання наведеної позовної заяви повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. Таким чином, оскільки зустрічну позовну заяву задоволено у повному обсязі, з АТ «Ідея Банк» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147 грн. 00 коп., що відповідає вимогам ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01 лютого 2022 року у розмірі 131290 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 1969 грн. 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022, з часу його укладення, та зарахувати вже сплачені позичальником кошти у розмірі 4515 грн. 19 коп., що були спрямовані АТ «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості (за нікчемним правочином) в рахунок погашення іншої заборгованості по договору кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування №А02.00302.009407754 від 01.02.2022 року, з часу його укладення, без урахування щомісячного платежу ? «плата за обслуговування кредитної заборгованості».

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави 2147 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним)

Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, );

представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним)

ОСОБА_3 ;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним)

ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним)

адвокат Буковинський Тарас Йосипович

(79034, м. Львів, вул. Мишуги, 3/2)

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький