Провадження № 2/359/2886/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, третя особа : ОСОБА_2 про поновлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просить поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківські права відносно її доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року позбавлена батьківських прав щодо своєї доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення виконавчого комітету Бориспіль-ської міської ради Київської області від 28 грудня 2019 року № 974 встановлено опіку та призначено опікуна над малолітньою дитиною, позбавленої батьківського піклуван-ня, ОСОБА_5 громадянку ОСОБА_2 , рідну матір позивача. На даний час ОСОБА_1 шкодує про свою поведінку, повністю змінила спосіб свого життя, створила нову сім`ю. Так, позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 , від спільного шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач офіційно працевлаштована, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває. Позивач підтримує зв`язки з своєю донькою, допомагає матеріально і бажає щоб її дитина була разом з нею. У зв`язку з цим, позивач зверну-лась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи здійснити у її відсутність. Представник відповідача подала до суду заяву, згідно якої, позовні вимоги визнала, при винесені рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування та слухати справу у відсутність представника Служби у справах дітей та сім`ї.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи та наявні в ній докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судовом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 08 червня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11).

Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року у справі за № 359/9602/18 позивачку ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судове рішення набрало законної сили.

Згідно ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, погодженого Рішенням виконавчого комітету міської ради № 1077 від 18 грудня 2023 року про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 -ження, розглянувши матеріали щодо поновлення батьківських прав, виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, виходячи виключно з інтересів дитини, вважає за доцільне поновити батьківські права громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 червня 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим позивач змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 08 червня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивачки народився син ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим 19 серпня 2023 року Бориспільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.9).

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 та фактично проживає : АДРЕСА_2 (а.с. 7,10).

Позивач працює офіційно інженером з охорони праці починаючи з 01 лютого 2023 року у Комунальному закладі «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» де характеризується позитивно, отримує сталий заробіток (а.с. 12-17).

В лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, що підтверджується довідками за № 11, № 13 виданими 09 травня 2023 року КНП «ББЛІЛ» (а.с. 18).

Над малолітньою ОСОБА_5 , відповідно рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 974 від 28 грудня 2019 року, встановлено опіку та призначено опікуна над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, в яких вказала що її донька ОСОБА_1 , змінила спосіб життя, розлучилась з батьком дитини ОСОБА_5 , створила нову родину. Матеріально підтримує свою доньку, щоденно з нею спілкується, турбується про неї, відповідальна та щира у стосунках з донькою (а.с. 24).

З заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 повністю змінила спосіб життя, має гарні відносини з донькою ОСОБА_5 , забезпечує її матеріально, цікавиться її життям, жалкує про свою поведінку, бажає щоб її донька проживала в родині разом з нею (а.с. 24-38).

Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благо-получчя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Статтею 169 СК (2947-14) особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

При поновленні батьківських прав перш за все суд дотримується принципу охорони інтересів дітей, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в їх інтересах.

По даній справі не міститься доказів, що поновлення позивача в батьківських правах відносно доньки буде суперечити її інтересам.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що оскільки поведінка позивача ОСОБА_1 відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 змінилась в кращу сторону, вона офіційно працевлаштована, має своє житло та дохід, бажає займатись вихованням дитини, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258- 259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, третя особа : ОСОБА_2 про поновлення батьківських прав - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківські права відносно неповнолітньої доньки : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 січня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва