Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого- судді -Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Машевської О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповдальністю» Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 144 126, 00 гр. заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.

Посилається в позові на те, що основним видом діяльності товариства є роздрібна торгівля побутовими електротоварами, а також надання в оренду інших твоарів.

Товариства затверджені Правила надання майна в оренду, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства.

Відповідно до п.1.2 Правил вони регулюють надання майна в оренду, порядок сплати орендних платежів, викупу майна або його поверенння, регулюють застосування відповідальності у разі порушення умов даних правил або договорів оренди майна з правом викупу, визначають права та обов`язки сторін.

15 вересня 2020 року між товариством та відповідачем у режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем у електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті товариства був укладений Договір оренди майна з правом викупу № 067.

Відповідно до п.1 договору орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове володіння та користування майно, визначене в п.2 договору, з наступним переходом права власності на об`єкт оренди до орендара на умовах, передбачених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди в строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п.2 до договору оренди його об`єктом є: код об`єкту оренди: 72160051, найменування об`єкту оренди: Note/15-16 HP 250 G7 (6MP90EA) Black), вартістю 26 690, 00 гр. з урахуванням ПДВ 5 338, 00 гр., а всього з ПДВ 32 028, 00 гр., строк оренди - 12 місяців.

Щомісячний платіж становить 2 669, 00 гр.

Пунктом 3 договору сторони погодили, що орендна плата здійснюється орендарем до 15-го числа місяця.

На виконання п.п.3.4, 3.5 договору був складений Акт № 607 приймання-передачі товару від 15 вересня 2020 року, за умовами якого орендару був переданий об`єкт оренди.

Відповідач не виконує умови договору оренди, не сплачує орендні платежі та продовжує користуватися об`єктом оренди.

15 серпня 2021 року відповідачу було направлено повідомлення про розірвання договору оренди, повернення об`єкту оренди та сплату орендних платежів.

Направлену вимогу відповідач не виконав.

Відповідно до п.6.4.6 у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі в разі його одностороннього розірвання за ініціативою орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути об`єкт оренди,

Якщо орендар не виконує свого обов`язку, орендодавець має право вимагати від орендара сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в п.8.5 Правил, та сплати вартості об`єкту орренди за вирахуванням суми внесених на момент припинення договору платежів.

Відповідно до п.8.5 Правил у разі нездійснення орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. В такому разі орендар зобов`язується сплатити нараховану суму орендної плати та додаткової сплати штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочених платежів за договором.

Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за договором становить 114 126, 00 гр., і складається з наступного:

- 32 028, 00 гр. - вартість об`єкту оренди;

- 32 028,00 гр.- орендна плата з розрахунку: 12*2 669, 00; де 12- кількість прострочених платежів; 2 669,00 - сума орендної плати за один місяць;

- 64 056, 00 - неустойка з розрахунку: ( 2 669.00*12)*2, де 2 669.00- розмір орендної плати в місяць; 12- строк оренди; 2 - розмір неустойки;

- 16 014, 00 гр.- штраф з розрахунку: 32 028.00*50%, де 32 028.00- загальна сума прострочених оренднихх платежів; 50%- сума штрафу.

Виходячи з цього, невиконання відповіадчем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована судом 05 червня 2023 року і відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до рекомендованого повідомлення направлені судом матеріали 15 серпня 2023 року були повернуті до суду в зв`язку з не витребуванням адресатом з поштового відділення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 11 червня 2021 року в справі № 2-6236/11, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції.

Так, ухвала суду про відкриття провадження в справі з копією позову та додатками до нього направлялася відповідачу за вказаною ним у кредитному договорі адресою.

Його адреса реєстрації, зазначена в договорі, підтверджується і Інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживанняз питань реєстрації місця проживання/місця перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації.

Розшук учасників справи не віднесено до повноважень суду і такі можливості у суду відсутні.

Направлені судом документи відповідачу повернулися до суду без вручення адресату.

З урахуванням цього, суд вважає виконаним судом обов`язок, врегульований цивільним процесуальним законодавством, при прийнятті справи до провадження суду та відкриття провадження в ній.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 15 вересня 2020 року між сторонами у режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем у електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті товариства був укладений Договір оренди майна з правом викупу № 067.

Відповідно до п.1 договору орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове володіння та користування майно, визначене в п.2 договору, з наступним переходом права власності на об`єкт оренди до орендара на умовах, передбачених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди в строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п.2 до договору оренди об`єктом договору оренди є: код об`єкту оренди: 72160051, найменування об`єкту оренди: Note/15-16 HP 250 G7 (6MP90EA) Black), вартістю 26 690, 00 гр. з урахуванням ПДВ 5 338, 00 гр., а всього з ПДВ 32 028, 00 гр., строк оренди - 12 місяців.

Щомісячний платіж становить 2 669, 00 гр.

Пунктом 3 договору сторони погодили, що орендна плата здійснюється орендарем до 15-го числа місяця.

На виконання п.п.3.4, 3.5 договору був складений Акт № 067 приймання-передачі товару від 15 вересня 2020 року, за умовами якого орендару був переданий об`єкт оренди.

Відповідач не виконує умови договору оренди, не сплачує орендні платежі та продовжує користуватися об`єктом оренди.

15 серпня 2021 року відповідачу було направлено повідомлення про розірвання договору оренди, повернення об`єкту оренди та сплату орендних платежів.

Направлену вимогу відповідач не виконав.

Відповідно до п.6.4.6 у разі припинення договору оренди майна з правом викупу, в тому числі в разі його одностороннього розірвання за ініціативою орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути об`єкт оренди,

Якщо орендар не виконує свого обов`язку, орендодавець має право вимагати від орендара сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в п.8.5 Правил, та сплати вартості об`єкту орренди за вирахуванням суми внесених на момент припинення договору платежів.

Відповідно до п.8.5 Правил у разі нездійснення орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. В такому разі орендар зобов`язується сплатити нараховану суму орендної плати та додаткової сплати штрафу у розмірі 50% від загальної суми прострочених платежів за договором.

При зверненні до суду позивачем нарахована заборгоаність за договором у розмірі 114 126, 00 гр., яка складається з наступного:

- 32 028, 00 гр. - вартість об`єкту оренди;

- 32 028,00 гр.- орендна плата з розрахунку: 12*2 669, 00; де 12 - кількість прострочених платежів; 2 669,00 - сума орендної плати за один місяць;

- 64 056, 00 - неустойка з розрахунку: ( 2 669.00*12)*2, де 2 669.00 - розмір орендної плати в місяць; 12 - строк оренди; 2 - розмір неустойки;

- 16 014, 00 гр.- штраф з розрахунку: 32 028.00*50%, де 32 028.00- загальна сума прострочених оренднихх платежів; 50%- сума штрафу.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Даний принцип є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач, як орендар, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем укладеного з позивачем договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення вартості предмету оренди.

Що стосується стягнення штрафу та пені, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несплату орендних платежів, свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Це відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в справі № 664/2784/15-ц від 19 вересня 2018 року зазначено, що у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору.

Зроблено висновок, що тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру.

З приведеного позивачем розрахунку штрафу вбачається, що з загальної суми штрафу , а саме 80 070, 00 гр.- 64 056, 00 позивачем нараховано як неустойка, а 16 014, 00 гр.- штраф.

З урахуванням цього, загальних засад цивільного законодавства, в тому числі визначених п.6 ст.3 ЦПК України, а саме принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 16 014,00 гр. штрафу.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача як вартість предмету оренди, так і орендну плату в розмірі вартості предмета оренди.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові в справі № 910/11131/19 від 19 квітня 2021 року зазначив, що у відповідності до ст. 763, 764, 785 ЦК України із закінченням строку договору оренди, такий договір є припиненим, що означає припинення дії для сторін всіх його умов, а їх невиконання протягом дії Договору є невиконанням зобов`язання за цим Договором, що має відповідні наслідки, однак не зумовлює продовження дії Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані сторонами.

Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в оренду.

Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Верховний Суд прийшов до висновку, що користування майном після припинення Договору є неправомірним користуванням майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився, є незаконною.

Крім того, зазначив, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому слід застосовувати або положення ст. 762 ЦК України, або 785 ЦК України.

Ці норми не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

З урахуванням зазначеного Верховний Суд постановив, що стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення Договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця є застосування неустойки - самостійної форми майнової відповідальності.

З урахуванням викладеного вище, розірвання договору оренди за ініціативою позивача, невиконання відповідачем умов договору суд приходить до висновку про відсутність підстав для одночасного стягнення з відповідача орендної плати в розмірі вартості предмета оренди та самої вартості предмета оренди.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягає стягненню 1 129. 85 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст.3,6, 15, 16, 549, 626, 627, 759, 760, 762, 763 ЦК України, ст. ст. 4, 5,12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю» Будинок Комфорту» 32 028,00 гр. вартості предмета оренди, 16 014. 00 гр. штрафу та 1 129. 85 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповдальністю» Будинок Комфорту», адреса: 01015 м. Київ вул. Цитадельна, 7, офіс 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолятивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва