УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 522/7961/23

провадження № 2/521/4686/23

04 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Від представника відповідача ОСОБА_3 за допомогою системи «Електронний суд» 20.06.2023 року надійшла заява про надання сторонам строку на примирення для збереження сім`ї терміном у чотири місяці.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник подала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заяву про надання сторонам строку на примирення тривалістю чотири місяці та просила її задовольнити, судове засідання просила провести за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Зважаючи на те, що сторона позивача категорично заперечує на наданні строку на примирення та примирення вважає неможливим, суд доходить до висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення сторін, враховуючи також і те, що примушування чоловіка до збереження шлюбу є порушенням його права на свободу, оскільки таке суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви про надання строку для примирення сторін у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 111 СК України ст. ст. 260, 261 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про надання сторонам строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

04.10.23