ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1895/23 Головуючий суддя І інстанції Колесник С. А.
Провадження № 22-ц/818/1697/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Маміної О.В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Яцини Віктора Борисовича, Бурлака Ірини Василівни та Маміної Оксани Вікторівни при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року, по справі № 953/1895/23, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Будівельник», Товариства з обмеженою відповідальністю «Азово-Чорноморська адміністративна компанія», Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства «Трест Житлобуд-1», про стягнення надмірно сплачених грошових коштів,-

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі, за якою судом апеляційної інстанції було відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні на 25 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким її позов задовольнити.

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 вдруге подала заяву про відвід суддів Яцини В.Б., Бурлака І.В., Маміної О.В.

Заява мотивована тим, що ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Яцини В.В., Бурлака І.В., Маміної О.В. від 12 вересня 2023 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року, але суд не прийняв до розгляду її доповнену апеляційну скаргу, яка 10 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку надійшла до Харківського апеляційного суду та у своїй ухвалі зазначив про те, що інших заяв або клопотань до апеляційної скарги подано не було.

Вказує, що її клопотання не вирішене і доповнення до апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року до матеріалів цивільної справи № 953/1898/23 не приєднане.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах судді-доповідача Яцини В.Б., суддів колегії Бурлака І.В., Маміної О.В. від 05 жовтня 2023 року її першу заяву про відвід колегії суддів, яка була заявлена з вищевказаних підстав, - було визнано необґрунтованою.

Вважає, що мотиви суду апеляційної інстанції про відхилення її заяви про відвід є помилковими та упередженими, та не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що додані до доповненої апеляційної скарги документи не підтверджують факт надсилання її копії іншим учасникам справи, оскільки судом касаційної інстанції в іншій справі такі докази визначались належними і допустимими. Суд апеляційної інстанції у своєму обґрунтуванні не посилався на відповідні норми права, тому вважає їх упередженими на користь відповідачів.

Зазначене на думку апелянта свідчить про наявність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для відводу суддів Яцини В.Б., Бурлака І.В., Маміної О.В., які можуть бути заінтересованими в результаті розгляду цієї справи.

Обговоривши доводи заяви про відвід колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статтях 36, 37 ЦПК України.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білухапроти України»(заява№ 33949/02,.) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 р щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Підставою для відводу у даному випадку зазначено незгоду з процесуальними рішеннями колегії суддів щодо мотивування її висновків в ухвалі про відхилення її першої заяви про відвід, яка також стосувалася того факту, що в ухвалі про відкриття апеляційного провадження не вказано про врахування її доповнень до апеляційної скарги, що надійшли до суду за два дні до цього.

Самі по собі такі доводи другої заяви про відвід є безпідставними, не відповідають змісту ухвали суду апеляційної інстанції про визнання першої заяви про відвід необґрунтованою, яка належим чином вмотивована, та відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України конкретно пояснює процесуальні порядок подальшого розгляду додатковї апеляційної скарги у судовому засіданні, а отже не свідчать про упередженість суддів, а лише демонструють незгоду апелянта з процесуальними рішеннями суддів апеляційної інстанції, які апелянт вважає незаконними.

Ухвалені за участі суддів Яцини В.Б., Бурлака І.В., Маміної О.В. судові рішення не можуть свідчити про необ`єктивне до неї ставлення суддів, а тому такі процесуальні дії судді самі по собі не є достатньою підставою для відводу суддів згідно із п.п.3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Наведені на обґрунтування заяви про відвід доводи також мають характер касаційної скарги, що на цій стадії апеляційного провадження є припущенням та перебувають поза межами апеляційного розгляду.

Наведені обставини та правове обґрунтування свідчать про те, що викладені у заяві про відвід сумніви стосовно неупередженості чи будь-які інші сумніви у здатності судді об`єктивно розглянути апеляційну скаргу належним чином не доведені. Тому заяву про відвід слід залишити без задоволення, за її необґрунтованістю.

Згідно наведеної норми ч. 4 ст. 36 ЦПК України зазначені у заяві про відвід доводи не можуть бути підставою для її задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Яцини Віктора Борисовича, Бурлака Ірини Василівни та Маміної Оксани Вікторівни - визнати необґрунтованою.

Питання про відвід суддів Яцини В.Б., Бурлака І.В., Маміної О.В. передати на розгляд іншому складу суду, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала Харківського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

О.В. Маміна.