Справа № 367/652/22
Провадження №2/367/2461/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Шемігон В.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві позивач вказує, що до 24.11.2009 року перебував у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу на підставі виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області від 03.11.2010 № 2-669/10 з нього на користь колишньої дружини ОСОБА_5 для утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 11.02.2010 до 08.09.2022. З моменту призначення аліментів до теперішнього часу відповідні грошові кошти сумлінно нараховуються. Водночас, за даними Фінансово-економічного управління СБ України (підрозділ, що здійснює стягнення аліментів, далі - ФЕУ), з квітня 2014 року аліменти ОСОБА_6 не отримувались, а відповідні кошти депонувалися на відповідних рахунках Держказначейства України. У зв`язку з викладеним станом на початок 2017 року склалась ситуація коли, у відповідності до чинного на той час законодавства України, накопичені кошти повинні бути перераховані до державного бюджету України. З 2006 року ОСОБА_7 проходила військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби України. В 2012 році вона була переведена для подальшого проходження військової служби до підрозділів Держприкордонслужби України, що до березня 2014 року були дислоковані на території Автономної республіки Крим. В липні 2014 року ОСОБА_7 перебувала на тимчасово окупованій території АР Крим, але будь-які контакти з ним припинила. На даний час інформація про її місце знаходження у нього відсутня. Враховуючи викладене, він звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про зміну способу і порядку виконання раніше прийнятого рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_8 дозволивши відкриття на його ім`я банківського рахунку для перерахування ФЕУ на нього відповідних аліментних платежів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.02.2017 заява була задоволена. З моменту прийняття ухвали від 16.02.2017 згадані обставини не зникли, а лише ускладнились тим, що ОСОБА_7 (колишня дружина, стягувач у виконавчому провадженні) оголошена у державний розшук Національною поліцією України. Відповідно стягувач отримувати аліменти не зможе ще тривалий час. Також на даний час має місце ряд обставини, які значно погіршують його фінансовий стан: 1) втрата його чинною дружиною ОСОБА_9 власних джерел існування внаслідок пандемії короновірусної хвороби C0VID-19 та запровадження відповідних карантинних заходів у 2020-2021 p.p., 2) наявність на його утриманні батька інваліда II групи. При цьому необхідно відмітити, що аліменти, які з нього стягуються у даний час, не використовуються за метою їх призначення (утримання дитини), перебувають під перманентною загрозою перерахування в державний бюджет та тільки в наслідок його активних дій накопичуються на банківських рахунках сина. Згадані кошти постійно знецінюються внаслідок інфляції, а враховуючи сучасну економічну, політичну та суспільно-економічну ситуацію в країні, темпи знецінення тільки підвищаться. Також вкрай не визначеною є подальша доля цих коштів (коли та яким чином їх зможе отримати ОСОБА_10 та чи зможе взагалі). За наявною у нього інформацією будь-якої усталеної практики з цих питань на даний час в Україні не існує. На жаль, вже тривалий час йому не відома й доля самого ОСОБА_8 . З січня 2021 року втрачений будь-який зв`язок з сином. Просить суд зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього у відповідності до виконавчого листа від 03.11.2010 № 2-669/10 до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що вбачається із свідоцтва народження дитини серія НОМЕР_1 .

Згідно виконавчого листа № 2-669/2010 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.02.2010 року до 08.09.2022 року.

Згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2017 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області № 2-669/10 від 24 лютого 2010 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 дозволивши відкриття на ім`я сина банківського рахунку для перерахування ФЕУ СБ України на нього відповідних аліментних платежів з можливістю їх використання ОСОБА_4 після досягнення ним повноліття.

Зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 вбачається, що 10 листопада 2012 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9 .

Згідно довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_1 військовослужбовець СБУ , його грошове забезпечення складає за період з липня 2021 року по грудень 2021 року - 359 368,76грн., з яких 72 322,98грн. утримано аліментів.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.192 СК України, можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що його дружина ОСОБА_9 втратила власні джерела існування внаслідок пандемії короновірусної хвороби COVID-19 та те, що на його утриманні перебуває батько інвалід ІІ групи, однак жодного підтверджуючого доказу даних фактів не надає суду, додає лише копії свідоцтва про шлюб з ОСОБА_9 та посвідчення ОСОБА_11 , про те, що останній є інвалідом 2 групи і має право на встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни при пред`явленні цього посвідчення.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів перебування у нього на утриманні інших осіб, а також зміни майнового стану.

Разом з тим, ОСОБА_1 , укладаючи шлюб та створюючи сім`ю, повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Отже, саме відповідачу ОСОБА_2 належить право вибору щодо стягнення аліментів в частці від доходу чи в твердій грошовій сумі. ОСОБА_2 не зверталася до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму.

За таких обставин, розмір аліментів в твердій грошовій сумі не може бути визначений за позовом ОСОБА_1 , оскільки, аліменти визначені судом в розмірі 1/4 частини заробітку, яка є мінімально встановленою законодавством на 1 дитину.

Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні статті 192 СК України та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розуміння статей 77, 78 ЦПК України, на підтвердження зміни його матеріального стану.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання сина відсутні, таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4,10, 13, 76, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 283-289, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза