КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Борисової О.В., Кирилюк Г.М.,

при секретарі Степанюк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2023 року (суддя Фролова І.В.) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування наказу про припинення відпустки, стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

встановив:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовною заявою, у якій просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 3694к від 2 березня 2022 року «Про припинення відпустки» щодо припинення йому додаткової оплачуваної відпустки на період підготовки та захисту дипломного проєкту (роботи) з 28 лютого 2022 року по 10 квітня 2022 року; стягнути з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заробітну плату в розмірі 25 058грн 50 коп. за час відпустки на період підготовки та захисту дипломного проєкту (роботи) з 28 лютого 2022 року по 10 квітня 2022 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 27 червня 2022 року в розмірі 105 028грн 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 4 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач зазначає, що ухвалу суду від 18 квітня 2023 року він не отримував, а відтак йому було невідомо, що він в обов`язковому порядку має з`явитись у наступні судові засідання.

Також позивач посилається на те, що з отриманих від свого представника пояснень він зрозумів, що зміст вказаної ухвали не оголошувався у судовому засіданні 18 квітня 2023 року, а наслідки неявки не роз`яснювались, про існування зазначеної ухвали його

представник дізнався 12 червня 2023 року, після ознайомлення з матеріалами справи, що додатково підтверджується тим, що до Єдиного державного реєстру судових рішень цю ухвалу було надіслано лише 9 червня 2023 року, зареєстровано - 10 червня 2023 року, а оприлюднено тільки 12 червня 2023 року.

Позивач вважає, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду справи, у розумінні ст. 128 ЦПК України, підстави визнання його явки обов`язковою не обґрунтовані будь-якими обставинами, після звільнення він виїхав за кордон, де наразі і проживає, а тому явка в судове засідання є для нього непомірним тягарем.

Також позивач зазначає, що його представник не надавав своєї згоди на передачу повісток, вважаючи, що позивача належним чином сповіщає суд, у той же час позивач стверджує, що із представником спілкувався рідко, оскільки дзвінки за кордон є суттєвими для його нинішнього матеріального становища, а інтернет в нього відсутній.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що у судовому засіданні 18 квітня 2023 року судом було роз`яснено представнику позивача зміст відповідної ухвали та повідомлено про можливість участі позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач вважає, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується підписами у розписках його представника, тому ухвала суду є обґрунтованою та ухваленою з дотриманням норм процесуального законодавства.

ДП «Національна атомна компанія «Енергоатом», будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.20-22 т.2), у судове засідання свого представника не направило, направило на електронну пошту апеляційного суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, яке підписано електронним підписом генерального директора (с.с.30-32 т.2).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Брящей Р.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , явка якого в судові засідання була визнана судом обов`язковою, не прибув у судові засідання 23 травня 2023 року та 8 червня 2023 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи за підписом свого представника.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява була підписана представником позивача - адвокатом Брящей Р.І. У підтвердження своїх повноважень адвокат Брящей Р.І. надав суду першої інстанції ордер на надання правничої (правової) допомоги, серії ВК № 1045511, згідно якого на підставі договору № 22/06/27 від 27 червня 2022 року він уповноважений на представлення інтересів ОСОБА_1 у Шевченківському

районному суді міста Києва. Також в ордері зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Ухвалою судді від 4 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно наявних у матеріалах справи протоколів судових засідань саме адвокат Брящей Р.І,. як представник позивача, приймав участь у судових засіданнях.

27 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою, посилаючись на необхідність з`ясування всіх обставин справи, вирішення судом справи по суті. Також відповідач зазначав, що крім позивача ніхто не зможе надати пояснення про обставини написання, подання заяви про припинення додаткової відпустки та заяви про увільнення від роботи у зв`язку із призовом на військову службу.

Доказів направлення даного клопотання позивачу або його представнику відповідачем не надано.

28 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Брящей Р.І. направив до суду першої інстанції клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та представника позивача (т. 1 с.с. 176).

У судовому засіданні 18 квітня 2023 року представник відповідача підтримав клопотання про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою, проти чого заперечував представник позивача, посилаючись на те, що позивач перебуває за межами України і не має можливості з`явитися у судове засідання.

Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року явка ОСОБА_1 у судові засідання визнана обов`язковою, у зв`язку із чим судове засідання було перенесено на 23 травня 2023 року (т.1 с.с. 187-188).

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що для з`ясування усіх обставин справи, повного та об`єктивного її розгляду, необхідна особиста участь позивача у судовому засіданні для дачі пояснень, оскільки необхідно встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише позивачу та які мають значення для об`єктивного вирішення спору.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, адвокат Брящей Р.І. мав повноваження на представлення інтересів позивача ОСОБА_1 під час розгляду позовної заяви останнього, у тому числі і надати пояснення суду з приводу обставин справи та заявлених позовних вимог.

У пункті 5 частини 2 статті 223 ЦПК України зазначено, що викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Однак, не розпочавши розгляд справи по суті, не надавши можливості представнику позивача - адвокату Брящей Р.І. надати пояснення та відповіді на питання, які могли виникнути у відповідача та суду при з`ясуванні обставин справи, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що ніхто, крім позивача, не може надати пояснення про фактичні обставини справи, та не з`ясував чи володіє представник позивача - адвокат Брящей Р.І. необхідною інформацією для з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення даного спору.

Також колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції, що при розгляді даного спору необхідно з`ясувати обставини, які можуть бути відомі лише позивачу, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, є трудовими, а не особистими або приватними. Суд не врахував, що саме адвокат Брящей Р.І. підписав

позовну заяву, а відтак обізнаний з обставинами, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

При цьому, суд в ухвалі від 18 квітня 2023 року не зазначив, які саме обставини стали підставою для визнання явки позивача у судове засідання обов`язковими, та не навів обґрунтування неможливості розгляду справи за участі представника позивача.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що позивач ОСОБА_1 не перебуває на території України і не має технічної можливості приймати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, а відтак суд позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, які він вважав порушеними і за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача - адвокат Брящей Р.І. з`являвся у судові засідання 23 травня 2023 року та 8 червня 2023 року.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача - адвокат Брящей Р.І. повідомив суд, що позивач ОСОБА_1 знаходиться за межами України і не має можливості з`явитися у судове засідання. Докази вказаних обставин були направлені позивачем на адресу суду 2 червня 2023 року та надійшли до суду 21 червня 2023 року.

Отже, неявка позивача у судові засідання була викликана поважними причинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позову без розгляду.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги, що позивач не був належним чином повідомленим про день та час судових засідань, а його представник не надавав згоди на передачу йому судових повісток, не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Згідно частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Частина 5 статті 130 ЦПК України визначає, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Враховуючи, що представник позивача - адвокат Брящей Р.І. повідомлявся про судові засідання під розписку після відкладення розгляду справи, вважається, що позивач був належним чином повідомленим про день та час судового розгляду.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про не роз`яснення представнику позивача наслідків визнання судом явки позивача у судове засідання обов`язковою і неявки позивача у судові засіданні, оскільки представник позивача - адвокат Брящей Р.І. є фахівцем у галузі права, а відтак наслідки неявки позивача у судові засідання, які передбачені чинними нормами ЦПК України, йому відомі.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, постановлена судом з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, тому вона

підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2023 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування наказу про припинення відпустки, стягнення заробітної плати та моральної шкоди направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді О.В. Борисова

Г.М. Кирилюк