Справа № 211/5392/23
Провадження № 2/211/2379/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 жовтня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням неправдивої і недостовірної інформації, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням неправдивої і недостовірної інформації.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які мали бути усунуті протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

29 вересня 2023 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, з якої вбачається, що недоліки усунуто не належним чином.

Так відповідно до вищезазначеної ухвали суду від 28.09.202 року, позивачу для усунення недоліків, необхідно було сплатити судовий збір, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнати дії відповідача неправомірними та протиправними; зобов`язати відповідача спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію у залі суду; а також вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача у відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн.

Таким чином за вимоги немайнового характеру позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі (1073,60 грн * 2) тобто 2147,20 грн.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Тому за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2684, 00 грн.

Законом позивач не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, про що також зазначалось в ухвалі про залишення позову без руху.

При усуненні недоліків позивачем зазначений судовий збір сплачено не було.

У заяві про усунення недоліків позивач знов просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на відсутність фінансової можливості сплатити судовий збір.

Визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Надана ОСОБА_1 довідку про отримання ним доходу від провадження підприємницької діяльності, частково відображає лише інформацію про його доходи за 2022 рік, які, однак, самі по собі не ілюструють незадовільне (скрутне) майнове становище.

Принагідно зазначити, що наявність дитини, на утримання якої зобов`язаний сплачувати аліменти, а також обов`язок сплачувати комунальні платежі, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на ініційований позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, які він окреслив у позовній заяві, на брак умов для звільнення від сплати судового збору, підстав для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору немає.

Сплата судового збору за подання заяв до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Слід зазначити, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Так, відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є дискреційними повноваженнями суду, під яким слід розуміти повноваження, яке судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, це не обов`язок, а право суду.

Крім того позивачу для усунення недоліків, необхідно було уточнити свої позовні вимоги.

Так відповідно до п. 25 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Так позивач просить визнати дію ОСОБА_2 у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області 03.08.2023 року у справі № 210/555/23 відносно нього ОСОБА_1 протиправною і неправомірною, однак не зазначає яку саме дію (дії).

Також позивач просить зобов"язати відповідача ОСОБА_2 спростувати поширену відносно позивача ОСОБА_1 недостовірну інформацію у залі суд, однак тексту спростування інформації, не викладає.

Також просить стягнення з відповідача матеріальну шкоду (упущена вигода) в сумі - кількість засідань помножена на 323,68 грн., (судові витрати пов`язані з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні коли позивач з`являвся до суду), однак вказані витрати відносяться до витрат по справі та регулюються нормами процесуального права, зокрема, ст. 138 ЦПК України та не відносяться до нормам матеріального права, що регулюють порядок відшкодування збитків, матеріальної шкоди.

Отже дані недоліки мали бути усуненні належним чином, а саме шляхом подання уточненого позову в викладенням переліку позовних вимог у прохальній частині з урахуванням виправлених недоліків

Таким чином з огляду на вищезазначене, викладений у заяві від 29.09.2023 року про усунення недоліків текст позовних вимог не є належним усуненням даних недоліків.

На даний час всі , недоліки зазначені в ухвалі суду від 28 вересня 2023 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, залишилися не виконаними, а строк їх усунення є таким, що минув.

Відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

За таких обставин, суд повертає позивачу заяву з доданими до неї документами.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням неправдивої і недостовірної інформації, вважати не поданою і повернути позивачу.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко