ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2397/23

Провадження № 22-ц/4820/1630/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2023 року ОСОБА_2 у порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_2 зазначив, що з 13 вересня 2016 року він перебуває з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у їх сім`ї проживають двоє дітей дружини дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батька ОСОБА_5 і ОСОБА_6 записані у Книзі реєстрації народжень зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Діти перебувають на його утриманні. У зв`язку з оголошенням воєнного стану та загальної мобілізації заявник призваний до Збройних Сил України та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачена можливість звільнення військовослужбовця з військової служби у разі перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років. У зв`язку з цим заявник подав рапорт на звільнення з військової служби, однак Військова частина НОМЕР_2 відмовила у звільненні через непідтвердження факту перерубування дітей на його утриманні. Відтак встановлення судом юридичного факту необхідне заявнику для подальшого вирішення питання про звільнення з військової служби.

За таких обставин ОСОБА_2 просив суд встановити факт, що на його утриманні перебуває троє дітей віком до вісімнадцяти років, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України (далі ЦПК України). Роз`яснено заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Суд керувався тим, що встановлення факту перебування дітей на утриманні ОСОБА_2 безпосередньо стосується проходження ним військової служби як різновиду публічної служби, зокрема реалізації права на звільнення. Відповідно, за своїм предметом і можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення факту перебування дітей на утриманні заявника пов`язане з його цивільними правами та обов`язками і необхідне для реалізації його права на звільнення з військової служби. У даній справі відсутній будь-який спір, а тому вона не віднесена до компетенції адміністративного суду та має бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 та ОСОБА_3 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 13 вересня 2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в їх сім`ї проживають діти ОСОБА_3 дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У квітні 2022 року ОСОБА_2 у порядку мобілізації призваний на військову службу в Збройні Сили України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XI) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 2, 7, 17 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2); суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7); публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17).

В силу частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1); спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2).

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із положень частини пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, які виникають із цивільних правовідносин, тобто особистих немайнових і майнових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Важливою ознакою цих правовідносин є відсутність між їх учасниками відносин влади та підпорядкування.

Одним із видів цивільного судочинства є окреме провадження, в якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Водночас адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-управлінських функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, виникає між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Однією з категорій таких спорів є спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу наявності підстав для звільнення з публічної служби, належать до юрисдикції адміністративних судів. Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта власних повноважень у зв`язку з проходженням ними публічної служби належать до юрисдикції адміністративних судів.

Близькі за змістом правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року (справа №362/643/21) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року (справа №490/1021/19).

Підставою звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про встановлення факту перебування дітей на утриманні є відмова Військової частини НОМЕР_2 у його звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XI (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років).

Військова частина фактично не погодилася із наданими ОСОБА_2 документами про перебування на його утриманні трьох дітей.

Отже, між ОСОБА_2 і військовою частиною виник спір, пов`язаний з наявністю підстав для звільнення заявника з військової служби. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту перебування дітей на утриманні не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання ОСОБА_2 на те, що розгляд його заяви має здійснюватися у порядку окремого провадження судом загальної юрисдикції, не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального та матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Луговий О.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 69