Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 753/24471/21
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/13119/2023
Головуючий у суді першої інстанції М.О. Заставенко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

13 жовтеня 2023 року місто Київ

Номер справи 753/24471/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни

Ахматової 22»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Заставенко М.О., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2021 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АННИ АХМАТОВОЇ 22» (далі ОСББ «АННИ АХМАТОВОЇ 22», позивач) звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 27 110 грн., інфляційні втрати у розмірі 177,63 грн., 3% річних у розмірі 57,50 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., судові витрати зі сплати судового збору 2 270 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є власником приміщення за адресою АДРЕСА_1 , де в будинку у березні 2018 року створено ОСББ «АННИ АХМАТОВОЇ 22». Відповідач не в повній мірі та несвоєчасно сплачував внески на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2022 позовні вимоги ОСББ «АННИ АХМАТОВОЇ 22» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території станом на 21.11.2021 у розмірі 27 110 грн., інфляційні втрати у розмірі 177,63 грн, 3% річних у розмірі 57,50 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., судові витрати зі сплати судового збору 2 270 грн., а всього 33 615,13 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не повідомлявся належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції. Зауважує, що судом в рішенні суду зазначено, що йому було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками за адресою місця знаходження майна, власником якого він є. Однак, починаючи з 2020 року він фактично проживає за іншою адресою, отже не міг отримати документи направлені судом.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання у суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Такого ж висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019, справа №461/10610/13-ц, у якій зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причин повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм процесуального права. Окрім того представник ОСББ «АННИ АХМАТОВОЇ 22» зазначає, що апелянт звертаючись з апеляційною скаргою, просить скасувати судове рішення та відмовити в задоволенні позову, однак не наводить належних доводів. Зауважує, що позивач є володільцем персональних даних відповідача і тому позов було подано до нього за єдиною відомою адресою його власності: приміщення НОМЕР_2 в будинку під номером АДРЕСА_2 .

Крім цього, позивачем здійснено заяву про компенсацію витрат на правову допомогу на стадії перегляду справи апеляційним судом на суму 2000,00 грн. на підтвердження чого надані попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, платіжну інструкцію № 1949 від 24.08.2023.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Задовольняючи позов суд уважаввстановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 27 110 грн такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів уважає, що такі висновки суду є законними та обґрунтованими, повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

В доводах апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права щодо належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду. Щодо стягнення заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, інфляційних втрат та 3 % річних, судових витрат на правничу допомогу апелянт в апеляційній скарзі своїх заперечень не наводить.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Відповідно ч.4 п. 1 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Пункт 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на січень 2021 року був визначений на рівні 2189 грн.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 277 ЦПК України).

В силу ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі XЦПК України.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст. 279 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, розгляд даної справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідає вимогам процесуального закону, так як предмет спору, який становить вимоги майнового характеру на загальну суму 27 110 грн. 00 коп. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021 рік.

Згідно з ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

В порядку визначеному ч.ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як вбачається з матеріалів справи, справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що вказано в ухвалі про відкриття провадження у справі /а.с.59/.

Судом першої інстанції відповідачу було направлено копію позовної заяви та повідомлення про розгляд справи судом на адресу: АДРЕСА_1 /а.с.60/.

До суду повернувся конверт без вручення з відміткою, за закінченням терміну зберігання. /а.с.61/.

Вказана адреса є місцем надання послуг, про що зазначено в позовній заяві, в позовній заяві дана адреса вказана також як місце фактичного проживання відповідача.

Окрім того, згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником приміщення № НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 /а.с.30/.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про неналежне повідомлення про розгляд справи судом, оскільки, копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження, разом з копіями відповідних документів, були направлені судом відповідачу саме за адресою останнього відомого місця його проживання та місцезнаходженням його майна.

Колегія суддів уважає, що судом першої інстанції не порушено порядку надсилання процесуальних документів відповідачу, також судом не порушено процес розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке дозволяє розгляд справи без повідомлення та виклику сторін.

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості надати суду апеляційної інстанції належні та допустимі докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, щодо невірності визначеної судом суми заборгованості, але таких доказів відповідач суду апеляційної інстанції не надав.

Щодо незгоди з розміром заборгованості за нарахованими внесками на утримання будинку, у розмірі 27 110 грн, інфляційних втрат у розмірі 177,63 грн, 3 % річних у розмірі 57,20 грн. судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, судових витрат зі сплати судового збору 2 270 грн, апелянт у апеляційній скарзі ніяких доводів не наводить, а отже рішення в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Оскільки, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про компенсацію судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, представник ОСББ «АННИ АХМАТОВОЇ 22» у відзиві на апеляційну скаргу просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати та вказала, що станом на дату складання відзиву на апеляційну скаргу позивач поніс судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Згідно договору № 29 про надання правничої допомоги укладеного 01.08.2019 та додаткової угоди № 01 укладеної 01.08.2020 з адвокатським об`єднанням «ВАШ НАДІЙНИЙ АДВОКАТ», що підтверджується платіжною інструкцією. № 1949 від 24.08.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 цього Кодексу).

Водночас за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів уважає, що надані представником документи, є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. з відповідача, оскільки вказаний розмір як доведений документально, так і обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АННИ АХМАТОВОЇ 22» (, адреса м. Київ, вул. Анни Ахматової,22.) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна