Дата документу 12.10.2023 Справа № 334/8772/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8772/21
Провадження №22-ц/807/1657/23
Головуючий в 1-й інстанції Коломаренко К.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості, в якій позивач просить: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 у розмірі згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-190814 від 15.05.2019 177 572,61 грн., що складається з: 120432,77 грн. заборгованість за тілом кредиту; 57 139,84 грн. заборгованість за відсотками; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в сумі 2 663,59 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 15.05.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-190814, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 128 550,00 гривень на строк до 14.05.2024 року. Згідно з п. 4.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних. Як зазначено у п. п. 6.1., 6.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього договору). Згідно з п. 6.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги банку (п. 6.9.) усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № CL-190814 від 15.05.2019 року станом на 02.09.2021 року заборгованість за кредитом ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить 177 572,61 гривень. Враховуючи, що на момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 в сумі 177 572,61 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 120 432,77 гривень, заборгованості за відсотками 57 139,84 гривень.

Ухвалою суду від 22.07.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" про залучення правонаступника задоволено. Замінено позивача Акціонерне товариство "Кредобанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (т.1 а.с.146-147).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2023 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 року в сумі 177 572,61 (сто сімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 61 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» судовий збір у розмірі 2 663 (дві тисячі шістсот шістдесят три) грн. 59 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором стало запровадження на території країни карантину, а згодом воєнного стану. Скаржник пропонував Банку вирішити спір шляхом мирних домовленостей, між тим узгодити питання заборгованості не вдалося. Також скаржник просив застосувати вимоги перехідних положень ЦК України, щодо не нарахування штрафних санкцій в період воєнного стану.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2019 року ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» подано Анкету-Заяву фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-190814, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, сімейний стан, освіту, інформацію про зайнятість, наявність майна у власності, інформацію про свої доходи та витрати, інформацію про кредити, що пропонуються для рефінансування (т.1 а.с.19).

15 травня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-190814 ( далі Кредитний договір) (т.1 а.с.13-15).

Відповідно до п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі.

В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 128 550,00 гривень; дата видачі кредиту - 15.05.2019 року; строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 14 травня 2024 року.

Згідно з п. 2.4. кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 97 486,15 гривень; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по кредитному договору №1/3325736 від 30.10.2018 року в сумі 8 524,85 гривень на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «БАНК ФОРВАРД» по кредитному договору №200190740 від 07.03.2019 року в сумі 22 539,00 гривень на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «БАНК ФОРВАРД».

В пунктах 2.5-2.7. кредитного договору зазначено, що для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_3 ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту - № НОМЕР_4 ; рахунок для повернення кредитних коштів - № НОМЕР_5 .

Як вбачається з пункту 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору.

Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 158 112,63 гривень.

За змістом пунктів 6.1, 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору).

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову (т.1 а.с.17).

Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту - кредит; суму/ліміт кредиту 128 550,00 гривень; строк кредитування - 60 місяців; мета отримання кредиту - в залежності від цілей отримання кредиту: поточні потреби; рефінансування заборгованості; спосіб та строк надання кредиту - у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору.

Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено проценту ставку 36,99 відсотків річних; тип процентної ставки - фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 158 112,63 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 286 662,63 гривень; реальну річну процентну ставку 43,94 %.

21 липня 2021 року АТ «КРЕДОБАНК» за вих. № 30562/2021 було направлено відповідачу ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій банк вимагав від нього дострокового повернення за цим кредитним договором, у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту у розмірі 120 432,77 гривень, заборгованості за поточним та простроченими відсотками у розмірі 49 472,89 грн. та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

ОСОБА_1 була надана письмова відповідь на досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій зазначив. Що не мав наміру не виконувати покладені на себе обов`язки за кредитним договором, але обставини, які від нього не залежали, позбавили його цієї можливості (т.1 а.с.29). Вимога відповідачем ОСОБА_1 протягом 30 днів та станом на 15.11.2021 року (дата звернення АТ «КРЕДОБАНК» з позовом до суду) виконана не була.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-190814 від 15.05.2019 року станом на 02.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 177 572,61 грн. , яка складається з: 120 432,77 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 57 139,84 грн. - заборгованість за відсотками.

Як вбачається з Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорам №2 від 21.12.2021 року, АТ «КРЕДО БАНК» відступив ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» право вимоги за кредитним договором № CL-190814 від 15.05.2019 року, укладеним між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із доведеністю вимог позову стягненню на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» підлягає сума заборгованості за кредитним договором 177 572,61 гривень лише з відповідача ОСОБА_1 , оскільки за умовами кредитного договору № CL-190814 від 15.05.2019 року метою отримання ОСОБА_1 коштів у кредит було використання їх на поточні потреби та на погашення (рефінансування) заборгованостей ОСОБА_1 за двома кредитними договорами. Будь-яких доказів використання відповідачем ОСОБА_2 в інтересах та на потреби сім`ї коштів, отриманих за вказаним кредитним договором не надано. Письмова згода відповідача ОСОБА_2 у Анкеті-Заяві фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-190814 про отримання ОСОБА_1 кредиту відсутня, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_2 у відповідній графі. Виходячи з викладеного, в частині солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики передбачено частиною 1 статті 1048 ЦК України.

На підставі укладеного 15 травня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» кредитного договору № CL-190814 виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку кредитору не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань по Кредитному договору № CL-190814 від 15 травня 2019 року, нараховану станом на 02 вересня 2021 року заборгованість не спростував.

Право Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» як нового кредитора за Кредитним договором № CL-190814 від 15 травня 2019 року на повернення кредиту порушено та підлягає захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 як позичальника заявленої заборгованості в загальній сумі 177 572,61 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 12 жовтня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков