Справа № 211/3643/22
Провадження № 6/211/67/23
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Н.О. Сарат

при секретарі - С.М. Зоріній

розглянувши в м. Кривий Ріг заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну сторони боржника, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з відповідною заявою, та просить суд здійснити заміну боржника з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, так як правонаступником Фонду соціального страхування України з 01 січня 2023 року є Пенсійний фонд України, який відтепер виконує функції у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, в тому числі проводить профілактику нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У справі № 211/3643/22 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Повалій Олена Василівна, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, у справі № 211/3643/22 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Повалій Олена Василівна, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, рішенням суду від 20.02.2023 року позов задоволено частково, стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49020, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 93, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, без утримання податку з доходів осіб та інших обов`язкових платежів, в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. та стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49020, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 93, судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави.

З 01 січня 2023 року правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області є Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, тобто правонаступником Фонду соціального страхування України з 01 січня 2023 року є Пенсійний фонд України.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року№ 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012№512/5 (далі Інструкція), передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю.

Тлумачення частини першої статті 512ЦКУкраїни дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору - це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Судом не установлено наявності закритого виконавчого провадження з виконання судового рішення у даній справі, а отже за таких обставин, враховуючи викладене, вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

постановив:

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну сторони боржника - повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49020, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 93, його правонаступником Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, , юридична адреса 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, у справі № 211/3643/22 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Повалій Олена Василівна, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.10.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат