Дата документу 26.12.2023Справа № 554/8641/23
Провадження № 2/554/7939/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді-Г.В. Андрієнко,

за участю секретаря- О.Ю.Звігольської

розглянувши в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства « Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

15.09. 2023 року Акціонерне товариство « Універсал банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В свому позові банк посилається на те, що АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам( ( фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

«Monobank»- це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам( фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Банківське обслуговування здійснюється без відділень.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення .

15.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.05.2018 року.

На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі , а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, кошти не повертала, прострочення щомісячного платежу за договором сягнуло 90 днів, у зв`язку із чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, та станом на 01.08.2023 р.

у відповідача утворилася заборгованість в сумі 156958,84 грн. , яку відповідачка в добровільному порядку не погашає.

Прохали стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг « Monobank» від 15.05.2018 в розмірі 156958,84 грн та 2684 грн. судового збору.

25.09.2023 р. ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави по справі відкрито спрощене позовне провадження.

16.10.2023 р. до суду надійшов відзив на позов . ОСОБА_1 зазначила , що Банк невірно вказав суму 156 958,84 грн. як тіло кредиту. Тіло кредиту це безпосередньо сума позики , яка зазначається у кредитному договорі . За період з 01.09.2020 р. по 31.01.2022 р. нею було витрачено з рахунку 75 546 грн. Вважає, що тіло кредиту складає в межах строку позовної давності -7 5 546,44 грн. За період з 01.09.2020р. по 31.01.2022 р. нею було сплачено добровільно Банку грошових коштів в загальному розмірі -48 134 ,04 грн.

Враховуючи вищевикладене , борг за тілом кредиту складає 27 412,40 грн.

Банк видає за тіло кредиту суму , яка фактично включає в себе окрім тіла кредиту : відсотки за користування кредитом , щомісячний платіж та оплату за розстрочку по витраті. З інформації наведеній у Руху коштів по картці від 06.10.2023 р. вбачається , що Банк постійно списує розстрочку по витраті, щомісячний платіж та відсотки за кожен місяць.

Банк як на підставу позову посилається на Умови і правила обслуговування в АТ «УніверсалБанк» . Вказує , що дійсно підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та вважає , що кредитні відносини між нею та Банком врегульовуються нормами лише цієї Анкети-заяви. Вона не підписувала Умови і правила обслуговування в АТ « Універсал Банк « від 24.11.2021 р. , а також паспорт споживчого кредиту ,які додані до позову. Умови щодо порядку нарахування відсотків за користування кредитом , щомісячних платежів та розстрочки по витраті нею не погоджувалися та не були доведені до її відому.

Зазначила , що визнає позовні вимоги в межах строку позовної давності в сумі 27 412,40 грн.

30.10.2023 р. до суду надійшла відповідь на відзив.

Банк зазначив , що відповідно до п.4.2.19 розділу Умов і правил : відповідач зобов`язана на постійній основі , але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів , ознаймлюватисчя із чинною редакцією Договору , що розташований за посиланням :www.monobank.ua/terms та /або https://www.monobank.com.ua/terms та /або в Мобільному додатку , з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем , яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала , що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису ( п.6 Анкети-заяви ).

У випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Монобанк» шляхом накладення електронного підпису , тоді за стосунок «Монобанк» не переходить на наступний етап входу у головне меню . Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим.

Заборгованість складається з кредитного ліміту 70000 грн. та суми овердрафту ( мінус по картці ) , яка становить 89 642 ,84 грн.

06.11.2023 р. відповідачка надала заперечення на відзив . Зазначила , що Умови та правила надання банківських послуг нею не підписувалися, в тому числі в порядку встановленому ЗУ « Про електронний цифровий підпис « . З доданих до позову додатків також не вбачається , що документи були нею підписані , окрім Анкети-заяви від 15.05.2018 р. Кошти з карти вона знімала без використання мобільного додатку, як вказує позивач.

З руху коштів по картці від 25.10.2023 р. , що було додано позивачем до відповіді вбачається , що нею за період користування картою було витрачено 156 594 грн. 82 коп.

При цьому , на карту було внесено -87 081,70 грн. Враховуючи вищевикладене залишок коштів по тілу кредиту складає -69 513,12 грн. Надала розрахунок заборгованості в таблиці.

В судове засідання представник позивача не з`явився , в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача , позов повністю підтримують .

Представник відповідача позов визнала частково , з підстав зазначених у відзиві. На застосуванні строку позовної давності не наполягала , оскільки з`ясовано, що дані строки переривалися.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Встановлено,що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

15.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15 травня 2018 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На підставі укладеного договору від 15 травня 2018 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 6 000 грн, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка НОМЕР_1 .

У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф в розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання (пункт 5.19).

Станом на 28.12. 2022 року ОСОБА_1 прострочила зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28 грудня 2022 року направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що

«у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

В даній справі наявна анкета-заява від 15.05.2018 року, де ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру .

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

Оскільки в анкеті-заяві від 15.05. 2018 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом .

Банк посилається на ЗУ « Про електронну комерцію» та на той акт , що відповідно до вимог цього Закону відповідачка електронним підписом підтвердила ,що вона ознайомлена із всіма Умовами та правилами надання банківських послуг та без погодження даних Умов жодна особа не може увійти у застосунок « Моnоbanк».

Однак , кредитний договір з відповідачем не оформлювався в порядку встановленому ЗУ « Про електронний цифровий підпис « та мобільним додатком вона не користувалася, а кошти знімалися без використання мобільного додатку.

З руху коштів по картці від 25.10.2023 р. , що була надана Банком до відповіді на відзив , вбачається , що за період користування картою було витрачено 156 594,82 грн. При цьому ОСОБА_1 внесла на карту -87 081 ,70 грн.

Таким чином , залишок коштів по тілу кредиту складає -69 513,12 грн.

Банк зазначає , що заборгованість за тілом кредиту 156 958,84 грн. , в той час як кредитний ліміт за тілом складає 70 000 грн. В цю суму Банком включені і розстрочка по витраті , щомісячний платіж , відсотки за користування кредитом.

Аналогічна правовова позиція міститься в Постанові ВС від 18.05.2022 р. (справа № 697/30/20 ).

Враховуючи вищевикладене , суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню непогашене тіло кредиту -69 513,12 грн.

Оскільки позов задовольняється частково, то з відповідачки судовий збір підлягає стягненню в розмірі 695,13 грн.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст.10, 60, 212, 263-265 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства « Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства « Універсал банк», код ЄДРПОУ- 21133352, адреса- м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 непогашене тіло кредиту -69 513,12 грн

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства « Універсал банк», код ЄДРПОУ- 21133352, адреса- м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 судовий збір в розмірі 695,13 грн.

Повний текст рішення виготовлений 01.01.2024 р.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Г.В. Андрієнко