Справа № 128/3557/23
УХВАЛА

09.10.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії. Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

Ухвалою суду від 14.09.2023 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України. Так, в даній ухвалі суду позивачу вказано про необхідність усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати суду підписаний позивачем повний текст позовної заяви, а також вказані в позовній заяві та не додані додатки до позовної заяви, а також надати копії позовної заяви з копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір за подання позовної заяви в сумі 10 736 грн за всі вимоги немайнового характеру (тобто по 1 073, 60 грн за кожну заявлену вимогу немайнового характеру) та надати до суду підтверджуючі документи про його сплату, або повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору та надати до суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в тому числі відомості про розмір отримуваної пенсії позивача та документи, які вказують на дійсний майновий стан позивача.

Для усунення недоліків судом був установлений строк терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, у разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивачем 05.10.2023 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надано заяву щодо виконання ухвали від 14.09.2023, а також копію позовної заяви та копії документів, зазначені в позовній заяві як додатки до позову.

Однак вказані в позовній заяві документи подані до суду лише в одному екземплярі без долучення їх копій для відповідача, які в розумінні ч. 5 ст. 177 ЦПК України є доказами, якими позивач підтверджує зазначені в позові обставини.

ЄСПЛ звернув увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять одну зі сторін у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справах «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» та «Авотіньш проти Латвії»). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі «Беер проти Австрії»).

Крім того, квитанції про сплату судового збору позивачем не надано та в заяві "щодо виконання ухвали від 14.09.2023" позивачем нового обгрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору не зазначено, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, в тому числі відомості про розмір отримуваної пенсії позивача, та документів, які вказують на дійсний майновий стан позивача, не долучено.

Фактично, подана заява "щодо виконання ухвали від 14.09.2023" є такою, якою позивач виклав свою незгоду з постановленою судом ухвалою та усунув недоліки позовної заяви лише в частині надання копій долучених до позову документів, проте лише в одному екземплярі без копій наданих документів для вручення відповідачу, та надав ще одну копію позовної заяви, яка так само як і первісний позов не підшита та не скріплена підписом в кінці тексту позовної заяви, а містить лише підпис на першому аркуші позовної заяви, що не дає можливості встановити її прочитання позивачем в повному обсязі та підтримання ним вказаних позовних вимог, які викладені на третьому аркуші позовної заяви.

Тобто вимоги ухвали суду від 14.09.2023 ОСОБА_1 в повній мірі не виконані.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Крім цього, реагуючи на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2023, якою позов було залишено без руху, позивач вжив зневажливі висловлювання на адресу суду, також зазначив неправдиву інформацію, що "працівнику Вінницького районного суду Васільєвій уже подавай довідку про доходи з Кіпру», при цьому в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху такі вимоги відсутні. Далі по тексту вказаної заяви позивач зазначає: «також за необізнаності варто роз`яснити для працівника Вінницького районного суду Васільєвої, що словосполучення «річний дохід» про який ведеться мова в Законі України Про судові побори та «соціальна жебрацька пенсійна виплата яка нараховується з таким розрахунком щоб я зміг оплатити комунальні послуги пінчукам та ахметовим» має різне значення». «Річним доходом можна вважати коли дуже чесний суддя Вінницького районного суду який не працює на роботі та за це отримує з платників податків заробітну плату, коли чесний суддя Вінницького районного суду продає свої статки в декілька раз та з цього має дохід, коли чесний суддя Вінницького районного суду, який дбає за суддівський бюджет (общак) та за це отримує премію називається доходом». Такі висловлювання позивача, які в тому числі не стосуються суті спору та є проявом зневажливого ставлення позивача до суду та чинного законодавства, суд вважає такими, що свідчать про використання права на звернення до суду з їншою метою, ніж захист його порушених прав та інтересів в передбачений законом спосіб.

Суд звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див.: ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п. 2, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

З врахуванням викладених обставин, з огляду на викладення позивачем своєї незгоди з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху шляхом застосування образливих та провокативних висловлювань до суду, суд розцінює такі дії як вияв очевидної неповаги до суду, зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що на даний час позовна заява залишається такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 177 ЦПК України, позивачем не усунуто в недоліки поданої позовної заяви за відсутності будь-яких перешкод для виконання вимог суду щодо приведення позовної заяви у відповідність вимогам ст. 177 ЦПК України, натомість зміст поданої заяви на усунення недоліків не відповідає меті такої заяви, є провокативним та образливим, розцінюється судом як зловживанням позивачем своїми процесуальними правами, у зв`язку з чим дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Суд роз`яснює позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 44, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити діївважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: