ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/897/23 Номер провадження 22-ц/814/3721/23Головуючий у 1-й інстанції Харабадзе К. Ш. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чайківської Наталії Миколаївни, представника ОСОБА_1 , на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення позивачем 23-річного віку або до закінчення навчання, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову вказувала, що відповідач є її батьком, на даний час позивачка навчається в IV класі Технікуму № 4 Комплексу Гастрономічних Шкіл в Лодзі, Республіка Польща, на базі початкової галузевої школи І ступеня в 2022/2023 навчальному році, що вимагає значних витрат. Навчається на стаціонарній формі, самостійних заробітків не має, і можливості на даний час себе утримувати самостійно не має, перебуває на повному матеріальному утриманні матері. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, сторони мають мінімальне спілкування. Стверджує, що відповідач є працездатним та здоровим. Відповідач є особою працездатного віку, має щомісячний дохід і може надавати допомогу на утримання позивача на час її навчання.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі адвокат Чайківська Н.М., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат Чайківська Н.М., представник ОСОБА_1 , стверджує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мали значення для справи, дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції помилково зазначив, що обов`язок доводити матеріальну спроможність та працездатність відповідача повинен позивач, оскільки свою неплатоспроможність повинен доказувати сам відповідач. Також суд не звернув уваги, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, а не винятково на матір позивача

Зазначає, що відповідач є працездатною особою, працював вчителем трудового навчання у школі, однак точне місце роботи відповідача позивачу не відоме.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.04.2005, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 27 вересня 2006 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , розірвано 27.09.2006 (а.с.9).

Згідно довідки Комплексу гастрономічних шкіл в Лодзі від 15.12.2022 ОСОБА_3 навчається в IV класі Технікуму № 4 на базі початкової галузевої школи І ступеня в 2022/2023 навчальному році. Планове закінчення навчання - серпень 2024 року. в/в особа не отримує заробітної плати за практику (а.с.4-5).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено платоспроможність відповідача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 187, 189-192,194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналіз наведених норм права у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) з урахуванням роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року, дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Дитина, яка пред`являє позов у такій категорії справ, має довести, що вона потребує допомоги у зв`язку із продовженням навчання.

Відповідно до положень ст.12, ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачкою суду наданий належний і допустимий доказ, яким підтверджується факт її навчання в іноземному учбовому закладі, що є достатнім для висновку про потребу у матеріальній допомозі батька на період навчання.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд справи (а.с.24), проте не скористався своїм процесуальним правом подати заперечення по суті пред`явлених до нього вимог.

Отже, слід виходити з того, що твердження позивачки про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання не спростоване у спосіб, передбачений процесуальним законом.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що у межах розгляду цієї справи є підтвердженими (не спростованими) такі юридичні факти: позивачка досягла повноліття, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомозі, у батька (відповідача) є можливість надавати таку допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, апеляційний суд приймає до уваги відсутність даних про конкретний розмір доходів відповідача і про конкретний розмір витрат на навчання і проживання позивачки, тому керується за аналогією розміром аліментів, визначених п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України на одну дитину.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позовних вимог точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки, позов та апеляційна скарга задоволені частково, відсоток задоволених вимог визначити неможливо, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору за подачу позову і апеляційної скарги до суду, з відповідача на користь Держави необхідно стягнути 536,80 грн (1 073,60 /50%) судового збору за подачу позову до суду, 805,20 грн (1 610,40/50%) судового збору за подачу апеляційної скарги та на користь позивачки - витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 1 525 грн (3 050/50%).

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу адвоката Чайківської Наталії Миколаївни, представника ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з 16 березня 2023 року, на період її навчання, але не більше ніж до 06.01.2028року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , на користь Держави 1 342 грн судового збору за подачу позову до суду та апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 525 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 09 жовтня 2023 року

Головуючий О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов