ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 623/4736/21

провадження № 22-ц/818/424/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2022 року, постановлене під головуванням судді Бєссонової Т.Д., в залі суду в м. Ізюмі, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатної дружини.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця з 02.12.2021 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2022 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно визнано доведеною можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу без належного підтвердження цих обставин матеріалами справи. Крім того, зазначає, що його дружина має стосунки із чоловіком, який сприяв окупантам та займав посади у створених ними незаконних органах, а згодом вони удвох та дитина відповідача без його відома та згоди, поїхали до країни-агресора. На теперішній час органами державної виконавчої служби здійснюється примусове виконання оскаржуваного рішення, що призводить до відрахувань із грошового забезпечення військовослужбовця на користь позивачки, яка знаходиться на території країни агресора та має стосунки із людиною, що займалася колабораційною діяльністю.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка з відповідачем припинили подружні стосунки та не мешкають як одна родина. Позивачка не працює, оскільки доглядає спільну з відповідачем дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій не виповнилось трьох років. ОСОБА_2 є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/6 частин з усіх видів заробітку (доходу).

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2020 року (а.с. 53).

Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 54).

На даний час сторони проживають окремо. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачем народилась спільна дитина, ОСОБА_4 , яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені ще до дня народження спільної дитини. Тому, оскільки позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, вона потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду справи сторони проживали окремо.

ОСОБА_2 є працездатною особою, військовослужбовцем, має постійний дохід.

З урахуванням вищевказаного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов висновку про необхідність стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання його дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьої років.

Проте, визначаючи розмір стягнутих аліментів, суд першої інстанції не врахував, що вирішальним у спірних правовідносинах є наявність у чоловіка, батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторонами не заперечується, що судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи із принципу справедливості та розумності, з урахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, має бути визначений в 1/8 частці від усіх видів його заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 міститься клопотання про допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Судова колегія вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення даної справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 січня 2022 року в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/6 до 1/8 частини від усіх видів заробітку( доходу) щомісяця.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова