УХВАЛА

Іменем України

21.09.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М., за участю секретаря судового засідання Скришевської О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шмата Р.П., про визнання дій державного виконавця щодо обчислення розрахунку заборгованості по аліментах неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментам,

установив:

21.08.2023 року до суду надійшла скарга представника ОСОБА_1 адвоката Шмата Р.П. в якій він просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шестопалова Віталія Юрійовича щодо обчислення розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2022 року по травень 2023 року; зобов?язати старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шестопалова Віталія Юрійовича здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі сплати аліментів у період із травня 2023 року у виконавчому провадженні ВП № 71807212, на утримання сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначена скарга мотивована тим, що 15 травня 2023 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шестопаловим Віталієм Юрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №71807212). Виконавче провадження відкрито на підставі заяви стягувача від 12 липня 2023 року. 31 липня 2023 року стягувачем подано додаткову заяву в якій зазначено, що аліменти потрібно стягувати з 28.02.2022 року. Варто відзначити, що стягувач в друге пред`явила виконавчий лист до виконання. А тому, виконавець повинен здійснювати стягнення з дня пред`явлення виконавчого листа до виконання - 12 травня 2023 року, а не з 28 лютого 2022 року.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник скаржника надав заяву в якій просить розгляд скарги розглядати без участі скаржника, скаргу підтримує у повному обсязі. Державний виконавець направив клопотання в якому просить розгляд справи проводити без їхньої участі.

Змістом частини 2 даної статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження, яке зареєстроване в автоматизованій системі виконавчих проваджень за № 50916785, з примусового виконання виконавчого листа № 295/16611/15-ц виданого 11.04.2016 Богунським районним судом міста Житомира, яким встановлено: «Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу): відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 25.11.2015 року і до повноліття дитини.».

20.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

11.09.2018 державним виконавцем було винесено постанову повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до пт.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, копії даних постанов направлено сторонам виконавчого провадження, оригінал виконавчого документа надіслано стягувачу.

12.05.2023 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі надійшла заява від стягувача, ОСОБА_4 , про повторне прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 295/16611/15-ц.

15.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

31.07.2023 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі надійшла заява від стягувача про те, що заборгованість нараховувати починаючи з 28.02.2022 року.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п. 9 ч. 1ст. 129 Конституції України.

Таким чином, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

В ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець,крім іншого, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як зазначає представник скаржника в поданому поясненні, ОСОБА_5 , як батько дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з вересня місяця 2018 року по травень 2023 року добровільно виконував рішення суду по сплаті аліментів. Ним, щомісяця передавалися (сплачувалися) ОСОБА_3 кошти в рахунок аліментів.

Суд зазначає, що порядок визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів врегульовано Сімейним кодексом України, Законом України«Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Згідно вимог ч. 3 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

За приписами ч.1,3 п.1 ч.4 ст.71 Законом України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику,крім іншого у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5(у редакції наказу Міністерстваюстиції України29.09.2016№ 2832/5) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З системного аналізу приведених норм матеріального права вбачається, що положеннями діючого законодавства державному виконавцю визначено обов`язок обчислювати розмір заборгованості за аліментами. В разі незгоди сторони виконавчого провадження з розміром заборгованості зі сплати аліментів спір між сторонами виконавчого провадження щодо розміру заборгованості вирішується в судовому порядку.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.08.2023, за період з 28 лютого 2022 року по 07 серпня 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 37 526, 25 грн.

Скаржник вказує, що він згідно домовленостей з ОСОБА_6 , щомісяця частку свого заробітку регулярно сплачував ОСОБА_3 , як аліменти на утримання їх спільної дитини.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Оскарження стороною виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення є засобом судового контролю метою якого є дотримання прав та свобод громадян на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, наслідком розгляду скарги, поданої в порядку судового контролю є усунення порушень та відновлення порушеного права чи інтересу особи.

Звертаючись зі скаргою, заявник порушував питання про визнання дій державного виконавця по складанню розрахунку заборгованості неправомірними та скасування зазначеного розрахунку з метою усунення порушення прав боржника.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що скаржником не надано суду жодного підтвердження сплати ним аліментів у виконавчому провадженні ВП № 71807212 за період: з 28 лютого 2022 року по 07 серпня 2023 року.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що скаржником до державної виконавчої служби, а ні до суду не було надано підтвердження перерахування аліментів по виконавчому провадженню ВП № 71807212, за період з 28.02.2022 року по 07.08.2023 року, та враховуючи положення п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та ч.1 ст. 194 СК України стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-10,12, 13,76-81, 83, 89, 258-261, 447-453ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко