Справа № 161/9654/23
Провадження № 2/161/2771/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у спільному сумісному майні,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона є співвласником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . На даний час її прізвище ОСОБА_6 . Вказує, що не може повноцінно володіти та користуватись належним їй майном, а також розпоряджатись своєю частиною квартири, оскільки її частка у нерухомому майні не визначена. Зазначає, що вищевказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у квартирі не визначались ні за домовленістю власників, ні за рішенням суду, а тому розмір частки кожного із співвласників квартири є рівним та становить по частки. Враховуючи наведене, просить суд визначити, що їй належить 1/4 частка із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідачі не заперечували щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №328181238).

У судовому засіданні встановлено, що на даний час співласники вищевказаної квартири ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінили прізвище на « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_9 » відповідно.

У своєму позові ОСОБА_1 ставить питання щодо визначення їй 1/4 частки із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За роз`ясненнями п. 5 Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ч.2 ст.369 ЦК України).

За положеннями ч.1 та ч. 2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно.

Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

За наведених обставин, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визначення їй із спільної сумісної власності частки квартири АДРЕСА_1 є обгрунтованою.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у спільному сумісному майні у повному обсязі.

Ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ухвали суду від 16.06.2023 року, тому з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2064, 05 грн. (ціна позову 206405 х 1 %).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст.ст.316-319, 355, 368 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 належить 1/4 частка із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 05 коп., по 688, 02 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо.

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо.

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук