Справа № 161/9322/23
Провадження № 2/161/2703/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення збитків завданих ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач 24.12.2022 о 12 год. 03 хв. в м. Луцьк по вул. Шопена, 1 керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав поряд, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього ружу України (далі ПДР).

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №309505 від 27.12.2022 року, гр. ОСОБА_2 , 24.12.2022 о 12 год. 03 хв., в м. Луцьку по вул. Шопена, 1, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП до якого він причетний до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.

Винуватість ОСОБА_2 встановлена постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2023, яка постановою Волинського апеляційного суду від 12.04.2023 залишена без змін.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/4570-АВ від 10.05.2023 матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 10.05.2023 складає 11496,54 грн.

Також, зазначає, що йому було завдано моральної шкоди, оскільки участь в дорожньо-транспортній пригоді, пошкодження його транспортного засобу, завдало йому душевних страждань, які він оцінює в розмірі 10000,00 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь 11496,54 грн. майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, 10000,00 грн. моральної шкоди та витрати понесені у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою судді від 08.06.2023 відкрито провадження у справі.

До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повісти та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада».

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2023 ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 24.12.2022 о 12 год. 03 хв. в м. Луцьк по вул. Шопена, 1 керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав поряд, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР та залишив місце ДТП до якого був причетний до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України. На підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн. та стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 12.04.2023, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2023 залишено без змін.

Постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2023 набрала законної сили 12.04.2023.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (а.с.10).

Ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ч.1 ст.15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/103-23/4570-АВ від 10.05.2023 матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 10.05.2023 складає 11496,54 грн.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України)

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 11496,54 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної шкоди.

Ч.1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, указане положення має загальне принципове значення, за змістом якого, саме особа, яка безпосередньо постраждала від протиправних дій іншої особи має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Частиною другою указаної статті надано визначення такої категорії як моральна шкода, а саме: моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

В обґрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилається на те, що діями відповідача, які виразилися у пошкодженні його транспортного засобу, йому було завдано маральної шкоди, яка пов`язана з хвилюваннями. Розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 10000,00 грн.

Оцінюючи доводи, наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог в цій частині, суд враховує, що ним не доведено факт погіршення стану здоров`я внаслідок дій відповідача.

Враховуючи викладене, суд визнає доведеним, що саме внаслідок порушення відповідачем ПДР, позивач зазнав переживань та порушення звичного способу життя, що вимагало часу та зусиль для досудового врегулювання спору.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав як компенсація моральної (немайнової) шкоди не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

З урахуванням конкретних обставин справи, характеру наслідків протиправних дій відповідача, суд вважає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, що підлягає стягненню на його користь, є сума у розмірі 1000,00 грн.

Ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також серед іншого витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до рахунку-фактури № 1500130-15 від 26.04.2023 вартість товарознавчої експертизи становить 2007,60 грн. Оплата вказаної експертизи була проведена позивачем ОСОБА_1 27.04.2023, що підтверджується квитанцією № 14 (а.с. 11).

Відтак, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати за проведення експертизи в сумі 2007,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір № 02/06/23-1 від 02.06.2023, акт приймання-передачі послуг згідно Договору про надання правничої допомоги № 02/06/23-1 від правничої допомоги № 02/06/23-1 від 02.06.2023.

Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, а також складність даної справи, з відповідача на користь позивача, слід стягнути 4000,00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, саме такий розмір на думку суду буде співрозмірним та достатнім.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, ч.6 ст.82, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 22-23, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 11496 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, витрати за проведення експертизи в сумі 2001 (дві тисячі одну) гривня 60 копійок та витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта