Справа № 510/832/23
Провадження № 2/510/904/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 100 від 14.04.2023р.; виписка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 101 від 14.04.2023р. з погосподарської книги; технічний паспорт на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 ; звіт про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 12.05.2023р.; постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023р.; заява ОСОБА_5 до Ренійської районної державної нотаріальної контори від 25.02.2023р.; заява ОСОБА_2 до Ренійської районної державної нотаріальної контори від 25.02.2017р.; інформаційна довідка № 73922451 від 12.09.2023р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 двоюрідний дідусь позивача та батько відповідача.

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 101 від 14.04.2023р. з погосподарської книги.

За життя ОСОБА_6 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Відповідач входить до кола спадкоємців першої черги, відповідач до кола спадкоємців п`ятої черги за законом.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, а відповідач звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 на користь позивача, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої у Ренійській державній нотаріальній конторі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 100 від 14.04.2023р., встановлено, що ОСОБА_3 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, після померлого ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує, про що свідчить його заява долучена до матеріалів справи.

У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що 23.05.2023р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Надати правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно позивач не має можливості, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 належним чином не зареєстрував своїх прав на будинок.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем п`ятої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідач у відповідності до ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовився від прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 на користь позивача. Однак як зазначив позивач, після смерті дідуся у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно яке входить до складу спадщини. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, але подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк встановлений ст. 1270 ЦК України.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76 - 81, 200, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1265, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник