ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м.Черкаси

Справа № 712/4897/23
Провадження № 22-ц/821/1452/23
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Юлії Вікторівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

08 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Подана заява мотивована тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільною стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області від 28 квітня 2005 року.

08 квітня 2023 року їй виповнилося 18 років. Наразі вона навчається на філософському факультеті Прешовського університету у Прешові. На сьогоднішній день в навчальному році 2022/2023 від 27.09.2022 до 31 серпня 2023 року вона є студенткою денної форми 1 ступеня навчання Філософського факультету Прешовського університету в Польщі. Стандартна тривалість навчання: 3 роки. Закінчення навчання: 06/2025.

Вказує, що за її проживання у гуртожитку сплачує кошти мама.

Крім того, кожного дня їй потрібні кошти на проїзд, харчування та інші додаткові витрати при навчанні.

Наскільки їй відомо, її батько офіційно працевлаштований, являється офіцером військової частини НОМЕР_2 в м. Черкаси, непрацездатних батьків на утриманні не має, тож має змогу надавати їй матеріальну допомогу до закінчення її навчання.

На підставі наведеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, тобто не довше ніж до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.05.2023 і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення двадцяти трьох років.

В частині стягнення аліментів в межах одного місяця допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, забезпечення найкращих інтересів дитини, суд вважав, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.05.2023 і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення двадцяти трьох років.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Ю.В., посилаючись на те, що оскаржуване рішення необґрунтоване, прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просила суд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.05.2023 і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення 23 років.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при прийнятті рішення не було встановлено інших працездатних осіб, які згідно закону зобов`язані утримувати своїх непрацездатних батьків, а відповідач ввів в оману суд не повідомивши, що ОСОБА_3 має ще доньку, яка має можливість утримувати непрацездатну матір. До суду також не було надано доказів на підтвердження факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом не було враховано, що 1/8 частини заробітку відповідача складає 3 824,33 грн, сума яка менша за ту яку пропонував відповідач, а саме 5 000 грн.

Вказує, що судом не встановлено наявності у неї своїх доходів, і крім того, вона є інвалідом дитинства, має захворювання на аутоімунний тиреоїдит, що потребує обстеження та лікування, що в свою чергу тягне за собою додаткові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Ейбут Є.І. просить апеляційну скаргу представника позивача адвоката Руденко Ю.В. залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року залишити без змін, не погоджуючись із доводами позивача.

В обґрунтування відзиву зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені рішення врахував вимоги закону та прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Вказує, що предметом розгляду у суді першої інстанції було не наявність інших осіб, які можуть утримувати матір відповідача, а стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Звертає увагу суду, що так як відповідачу не видали виконавчий лист та з метою уникнення створення заборгованості по несплаті аліментів, він звернувся до з рапортом до свого командира про стягнення з його винагороди боргу за період з 17.05.2023 по липень 2023 року та в подальшому утримувати аліменти згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.06.2023. Таким чином, за період з травня по липень сплачено аліменти в сумі 16 488,41 грн, що становить не 3 824,33 грн, а 5 496,13 грн за місяць.

Вказує, що оскільки розмір аліментів визначений у частці, тому і сума аліментів буде змінюватись з урахуванням нарахованої заробітної плати.

Щодо доводів позивачки, що вона є інвалідом з дитинства, то зазначає, що надане посвідчення містить термін дії з 21.01.2011 по 21.01.2013, та є не дійсним на час звернення до суду із даним позовом, а довідки МСЕК, якою встановлена інвалідність повнолітній особі не надано.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільною стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області від 28 квітня 2005 року.

08 квітня 2023 року ОСОБА_1 виповнилося 18 років.

Відповідно до довідки від 18.01.2023 року Прешовського університету у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є в навчальному році 2022/2023 від 27.09.2022 до 31 серпня 2023* студенткою 1 курсу денної форми 1 ступеня навчання Філосовського факультету Прешовського університету у Прешові. Стандартна тривалість навчання: 3 роки. Дата запису на навчання: 27.09.2022. Закінчення навчання: 06/2025.

Також встановлено, що на даний час у ОСОБА_2 на утриманні перебуває малолітня дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та непрацююча дружина, яка перебуває на обліку КНП ЧМПБ «Центр матері та дитини» у зв`язку з вагітністю терміном 30 тижнів (а.с. 34).

В матеріалах справи містяться докази переказів коштів для ОСОБА_1 , що підтверджується випискою за картковим рахунком за період з 01.07.2022 по 31.12.2022, виданою УКРСІББАНК згідно якої відповідач перераховував протягом зазначеного періоду грошові кошти на утримання своєї доньки в сумі 19 500 грн (а.с. 44).

Згідно роздруківки руху коштів по рахунку належного відповідачу, відкритого в ПриватБанку, 08.04.2023 ОСОБА_2 перераховував на потреби своєї доньки 3 000 грн (а.с. 45-49).

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , отримує заробітну плату в сумі 30 594 грн 60 коп., що підтверджується довідкою про доходи № 901/3/574.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо утримання батьком повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно

до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода

на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства,

що регулює спірні відносини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи,

які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення

в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Такі правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом ст. ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків

із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх

її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 навчається на філософському факультеті Прешовського університету у Прешові, зокрема, в навчальному році 2022/2023 від 27.09.2022 до 31 серпня 2023 вона є студенткою денної форми 1 ступеня навчання Філософського факультету Прешовського університету в Польщі, стандартна тривалість навчання: 3 роки, закінчення навчання: 06/2025 та потребує матеріальної допомоги, а відповідач будучи працевлаштованою особою має можливість надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції взяв до уваги факт перебування на утриманні відповідача малолітнього сина від іншого шлюбу та непрацюючої дружини, яка на час розгляду справи перебувала на обліку КНП ЧМПБ «Центр матері та дитини» у зв`язку з вагітністю терміном 30 тижнів, надання добровільно матеріальної допомоги позивучці. Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції вірними, оскільки в матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження наявності у відповідача малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 від 24.11.2017), вагітності дружини ОСОБА_6 (довідка № 592 від 14.06.2023 про перебування на обліку у зв`язку з вагітністю у КНП ЧМПБ «Центр матері та дитини»), виписки за картковим рахунком ОСОБА_2 за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2023 по 25.05.2023 з яких вбачається, що відповідач здійснював переказ грошових коштів на картковий рахунок позивачки у різних розмірах та у різний період, що свідчить про те, що відповідач надавав в добровільному порядку матеріальну допомогу позивачці. Також із наданих виписок вбачається, що відповідач здійснював переказ грошових коштів на рахунок його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також свідчить про підтвердження надання матеріальної допомоги відповідачем його матері.

Доводи скаржника, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту перебування фізичної особи на його утриманні не варті уваги та спростовуються матеріалами справи.

Посилання скаржника, що судом не встановлено наявності у неї своїх доходів, і крім того, не враховано, що вона є інвалідом дитинства, має захворювання на аутоімунний тиреоїдит, потребує обстеження та лікування, що в свою чергу тягне за собою додаткові витрати, не приймаються апеляційним судом, оскільки суд розглядає справу у межах позовних вимог та наданих доказів, а позивачкою розмір аліментів наведеним не обґрунтовувався, отже вказані вимоги не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Щодо долучених скаржником доказів до апеляційної скарги.

Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку на позивачку.

У п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційний скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення змісту п. 6 ч. 2 ст. 356, ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 367 ЦПК України вказує на те, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі подання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

До апеляційної скарги скаржником було надано копії виписки із історії хвороби № 1 за 2011 рік, копія посвідчення Серії НОМЕР_4 терміном дії з 21.01.2011 по 21.01.2011, копії консультативних висновків спеціаліста від 13.06.2022, від 15.05.2023 та від 18.05.2023.

Проте вказані докази не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вони не були подані до суду першої інстанції та не були предметом розгляду, при цьому скаржником у апеляційній скарзі не вказано причини не подання вказаних доказів до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати як інтересам позивачки, так і можливостям її батька, відповідача у справі.

Колегія суддів зауважує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них і в інших випадках, передбачених законодавством.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом перевірки суду першої інстанції, однак на результати розгляду справи не впливають.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст.12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Юлії Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 04 жовтня 2023 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: О.В. Карпенко

Т.Л. Фетісова