Справа № 523/5280/23
Провадження №2/523/2930/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"14" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, цивільну справу за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських права,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2023 року до суду надійшов позов Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що 28 вересня 2022 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради найшло повідомлення Центру соціальних служб Одеської міської ради від 20.09.2022 № 165 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Умови проживання дітей незадовільні, у кімнаті брудно, відсутні окремі ліжка та місця для шкільних занять. Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспектором Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та фахівцем з соціальної роботи відділу соціальної роботи у Суворовському районі Центру соціальних служб Одеської міської ради 04 жовтня 2022 року здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого з`ясовано, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з малолітніми дітьми, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також бабуся дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході обстеження з`ясовано, що родина займає одну кімнату у гуртожитку, розташовану на 3 поверсі 5-ти поверхового будинку. Житло потребує ремонту, в кімнаті безлад, розкидані речи, брудно, затхлий запах. На момент приїзду комісії, станом на 12.00 годину діти нічого не їли (відсутній сніданок та обід), у наявності був пліснявий хліб, протухле сало, сира картопля та інша їжа невизначеної якості; у кімнаті знаходилась бабуся дітей, яка була у стані з ознаками психічного захворювання, мати дітей ОСОБА_4 , поводила себе дуже агресивно. Малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчалися в Одеській загальноосвітній школі № 23 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області. Батько дітей - ОСОБА_1 спільно із родиною тривалий час не проживав. Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року № 585, 10.09.2022 року було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей та складено відповідні акти. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей, на момент відвідування в помешканні антисанітарні умови, непридатні для проживання дітей. Відсутні продукти харчування. При попередньому огляді лікарями встановлені діагнози: у ОСОБА_6 гострий фарингіт, у малолітньої ОСОБА_7 бронхіт. Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 04 жовтня 2022 року, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дітей, малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було негайно відібрано від матері, ОСОБА_4 , та доставлено до КНП «Міська клінічна дитяча лікарня №3 Одеської міської ради» з метою проведення повного медичного обстеження. Пересипською районною адміністрацією ОМР до Суворовського районного суду м. Одеси направлена позовна заява про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (справа № 523/13990/22). 21.10.2022 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся ОСОБА_1 , батько дітей, з проханням про повернення дітей на виховання в свою сім`ю. На підставі наданих документів, Служба у справах дітей Одеської міської ради надала дозвіл на повернення ОСОБА_1 малолітніх дітей, за його місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_2 . 04.11.2022 року малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_2 були повернуті на виховання батькові. 27.01.2023 року на адресу Пересипської районної адміністрації надійшов лист Служби у справах дітей Одеської міської ради за №08/861 від 25.01.2023 року з якого з`ясовано, що батько повернув дітей до матері. На момент відвідування матір та бабуся поводили себе агресивно, в помешканні було брудно, затхле повітря, розкидані речі, у дітей відсутні окремі ліжка, немає місця для занять, станом на 12:00 діти нічого не їли, продукти харчування відсутні, одяг брудний, відсутні предмети особистої гігієни. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд: відібрати малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , без позбавлення батьківських прав; стягнути з ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви 28.03.2023р. до досягнення повноліття дітьми.

Ухвалою суду від 20.04.2023р відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засіданні по справі.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги, а також зазначив що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за місцем реєстрації в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду останній не подавав.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей ОМР в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовна заява підлягає задоволенню,з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

28 вересня 2022 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради найшло повідомлення Центру соціальних служб Одеської міської ради від 20.09.2022 №165 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Умови проживання дітей незадовільні, у кімнаті брудно, відсутні окремі ліжка та місця для шкільних занять.

Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспектором Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та фахівцем з соціальної роботи відділу соціальної роботи у Суворовському районі Центру соціальних служб Одеської міської ради 04 жовтня 2022 року здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого з`ясовано, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з малолітніми дітьми, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також бабуся дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В ході обстеження з`ясовано, що родина займає одну кімнату у гуртожитку, розташовану на 3 поверсі 5-ти поверхового будинку. Житло потребує ремонту, в кімнаті безлад, розкидані речи, брудно, затхлий запах. На момент приїзду комісії, станом на 12.00 годин діти нічого не їли (відсутній сніданок та обід). У наявності пліснявий хліб, протухле сало, сира картопля та інша їжа невизначеної якості. На момент відвідування у кімнаті знаходилась бабуся дітей, яка була у стані з ознаками психічного захворювання. Мати дітей, ОСОБА_4 , поводила себе дуже агресивно. Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнями Одеської загальноосвітньої школи № 23 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області Батько дітей - ОСОБА_1 спільно із родиною не проживає.

Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 585, 10 вересня 2022 року було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складено відповідні акти.

Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей, на момент відвідування в помешканні антисанітарні умови, непридатні для проживання дітей. Відсутні продукти харчування. При попередньому огляді лікарями встановлені діагнози: у ОСОБА_6 гострий фарингіт, у малолітньої ОСОБА_7 бронхіт.

Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 04 жовтня 2022 року, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дітей, малолітніх дітей, було негайно відібрано від матері та доставлено до КНП «Міська клінічна дитяча лікарня №3 Одеської міської ради» з метою проведення повного медичного обстеження.

З метою захисту прав малолітніх 06.10.2022року Пересипською районною адміністрацією видано відповідне розпорядження №355 «Про заходи щодо захисту прав та інтересів малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.10.2022 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради звернувся ОСОБА_1 , батько дітей, з проханням про повернення дітей на виховання в свою сім`ю. На підставі наданих документів, Служба у справах дітей Одеської міської ради надала дозвіл на повернення ОСОБА_1 малолітніх дітей, за його місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_2 .

04.11.2022 року малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_2 були повернуті на виховання батькові.

27.01.2023 року на адресу Пересипської районної адміністрації надійшов лист Служби у справах дітей Одеської міської ради за №08/861 від 25.01.2023 року з якого з`ясовано, що брат батька повернув дітей до матері. На момент відвідування їх місця проживання, матір та бабуся поводили себе агресивно, батька там не було, в помешканні було брудно, затхле повітря, розкидані речі, у дітей відсутні окремі ліжка, немає місця для занять, станом на 12:00 діти нічого не їли, продукти харчування відсутні, одяг брудний, відсутні предмети особистої гігієни.

Батько був повідомлений у телефонному режимі про необхідність негайного повернення дітей до його родини, однак він відмовився, а також не висловив ніякого занепокоєння щодо подальшої долі дітей.

Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 18.01.2023 року, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дітей, їх було повторно відібрано у матері.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23 лютого 2023 року було відібрано дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.

На теперішній час малолітні діти перебувають у спеціалізованому дитячому центрі.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що батько дітей не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Згідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення, або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3, від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, керуючись, насамперед, інтересами дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до висновку, що умови проживання дітей з батьком ОСОБА_1 , дійсно є небезпечними для їх життя та здоров`я, оскільки відповідач не здійснює належного догляду за дітьми, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, що підтверджують недбале поводження з дітьми, вважає за необхідне відібрати дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у батька ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до вимог ст. ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд, за заявою батька може постановити рішення про повернення йому дитини.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

При задоволенні позову щодо відібрання дітей від батька, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912), від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти на утримання дітей неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви 28.03.2023р. до досягнення повноліття дітьми.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір у справі складає 2147,20 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору за вимогу про відібрання дітей становлять 1073,60 грн., витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей становлять 1073,60 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12,81,141,263-265,268,279,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських права - задовольнити.

Відібрати неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця Одеської області, паспорт громадянина України - серії НОМЕР_1 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, 18 квітня 2002 року, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на користь та на утримання дітей - неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 28 березня 2023 року і до досягнення повноліття найстаршої дитини, на спеціальний рахунок відкритий на ім`я дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду - у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 25.09.2023р.

Суддя: К.О. Далеко