Справа № 303/6978/23
Провадження № 2/539/1068/2023
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області В.М.Даценко, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди завданої прийняттям та виконанням неправосудного рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди завданої прийняттям та виконанням неправосудного рішення суду.

У позові прохав визнати неправосудним рішення Оболонського районного суду міста Києва, від 15.06.2010 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , зобов`язати уряд України в особі Кабінету Міністрів України, через державне казначейство України виплатити його компенсацію втраченого заробітку в розмірі 728 000 грн. та компенсацію моральної шкоди нанесеної виконанням неправосудного судового рішення у розмірі 5 000 000 грн.

Ознайомившись з позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як військовослужбовець під час виконання службових обов`язків.

Однак з даним твердження погодитися неможна, оскільки відповідно до п.12.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Разом із тим предмет даного позову ОСОБА_1 не пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а отже таке посилання позивача є необґрунтованим.

Вирішуючи питання щодо суми судового збору, яка підлягає сплаті за подачу цього позову, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 заявлені вимоги щодо виплатити йому компенсації потенційно втраченого заробітку в розмірі 728 000 грн за період з 2018 по 2022 роки.

Така вимога носить майновий характер та відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» повинна оплачуватися судовим збором у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 7 280 грн 00 коп.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено вимогу про «зобов`язання Уряду України, в особі КМ України, через державне казначейство України, виплатити компенсації моральної шкоди, яка йому нанесена виконанням неправосудного рішення в розмірі 5 000 000 грн».

З мотивувальної частини позову вбачається, що вказана сума є «адекватною компенсацією тринадцяти років моральних страждань» (с.11 позовної вимоги).

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, позивач звільняється від сплати судового збору у випадку звернення до суду з позовом, визначеним п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір».

Однак, наразі суд позбавлений можливості ідентифікувати поданий позов відповідним чином.

В цьому випадку для вирішення питання про визначення суми судового збору/звільнення від його сплати позивач повинен уточнити суть таких вимог в розрізі: 1) органу державної влади, рішеннями якого завдано шкоди (відповідачем у справі вказано КМ України, однак у позові відсутні посилання на неправомірність дій цього органу); 2) якими саме діями цього відповідача завдана шкода; 3) періоду завдання такої шкоди (пояснити з якого часу позивач визначає початок перебігу 13 років страждань); 4) яким чином розраховано 5 000 000 грн моральної шкоди (навести відповідний підзаконний акт).

Невиконання наведеного не дає суду можливість визначитися із сумою судового збору, яка підлягає стягненню за цією вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди завданої прийняттям та виконанням неправосудного рішення суду - залишити без руху.

Надати позивачеві строк протягом 10-ти днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків та роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в даній ухвалі в указаний строк позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://lbm.pl.court.gov.ua/sud1618/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко