Номер провадження: 22-ц/813/6169/23
Справа № 506/159/22
Головуючий у першій інстанції Чеботаренко О. Л.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
02.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ягорлик",
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягорлик",
на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2023 року
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Ягорлик " про розірвання договору оренди землі,
Короткий зміст позовних вимог
Відповідно до п.п.7, 8, 9 цього договору орендна плата вноситься у формі та розмірі 1,5% вартості земельної ділянки 970 грн. По натуральній оплаті додаткова угода. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строки 20.08. та 30.12.
Відповідачем порушено зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою за 2020-2021 роки, як передбачено п. 9 договору оренди землі, що є систематичним порушенням істотних умов договору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог в частині стягнення заборгованості з орендної плати та 3% річних, в цій частині провадження у справі закрито.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у строки, визначені договором, є істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки ТОВ «Ягорлик», яке дає право ОСОБА_1 вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, що така заборгованість у подальшому виплачена, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому перерахування грошових коштів після відкриття провадження у справі суд першої інстанції не вважав належним виконання зобов`язання.
Судом не прийнято посилання відповідача про те, що орендна плата не виплачувалася через не узгодження нових умов оплати договору та посилання не відсутність відомостей про банківський рахунок позивача для здійснення оплати.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Ягорлик", просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.06.2023 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги з додатками позивачу надіслана на електронну пошту 05.07.2023 року, з якої здійснювалось листування з Одеським апеляційним судом, що підтверджується довідкою. Копія апеляційної скарги надіслана на електронну пошту, з якої здійснювалось листування з Одеським апеляційним судом, 02.08.2023 року, що підтверджується довідкою.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що має місце систематична несплата орендної плати. Доводи щодо сплати орендної плати за попередні періоди у більшому розмірі вважає необґрунтованими, оскільки розрахунки не містять посилання на анісовий платіж на наступний рік, також не враховано індексацію. Посилається на позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17 та від 31.07.2020 року у справі № 479/1073/18.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).
Представник відповідача зареєстрований у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію ухвали про відкриття провадження представник відповідача отримав 28.06.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Позивач приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення.
ТОВ «Ягорлик» повідомлене у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судову повістку-повідомлення отримав в особистому кабінеті Електронного суду 18.09.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання обов`язку зі сплати орендної плати у стоки, визначені договором, є істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки ТОВ «Ягорлик», яке дає право ОСОБА_1 вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, що така заборгованість у подальшому виплачена, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про розірвання договору підлягають задоволенню.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Частиною першою статті 93 Земельного Кодексу України та статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Аналогічне положення закріплено і у статті 13 Закону України «Про оренду землі».
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 ЦК України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерті від 17.09.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.
СВК «Ягорлик» з 28.10.2016 року перейменовано на ТОВ «Ягорлик», що підтверджується довідкою № 9 від 24.01.2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи.
Пунктом 32 договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Звертаючись до суду позивач просив розірвати договір оренди землі від 19.08.2008 року у зв`язку з неналежним виконанням умов договору в частині своєчасного здійснення орендної плати.
Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Відповідно до п. 9 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1.5% вартості земельної ділянки 970 грн. По натуральній виплаті додаткова угода. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (п. 8 договору).
Орендна плата вноситься у строки 20.08 та 30.12. (п. 9 договору).
Отже умовами договору оренди землі від 19.02.2008 року визначено порядок обчислення розміру орендної плати, строк та порядок сплати орендної плати.
Проте, ТОВ «Ягорлик» на час звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом не сплачена орендна плата за земельну ділянку за 2020 2021 роки.
Вказані обставини відповідачем не заперечувались, ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд першої інстанції, дав належну оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному окремо, та встановивши, що відповідач протягом 2020-2021 років не виплачував орендну плату, визначену договором оренди землі, дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2020-2021 років, оскільки неналежне виконання умов договору від 19.02.2008 року з боку ТОВ «Ягорлик» в частині своєчасної сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на виплату під час розгляду справи наявної заборгованості.
Доводи апеляційної скарги про виплату орендної плати, як за період з 2016 року по 2019 рік, так і за період 2020 та 2021 років з переплатою не свідчать про належне виконання відповідачем умов договору оренди землі та не спростовують обставин несвоєчасного здійснення розрахунку та, як наслідок, порушення істотних умов договору від 19.02.2008 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що затримка у виплаті орендної плати відбулась з об`єктивних причин, оскільки виплату призупинено до укладення додаткової угоди або відмови у її укладенні не заслуговують на увагу, так як не підписання стороною умов нової угоди не є підставою для зупинення належного виконання умов укладеного та дійсного на цей час договору від 19.02.2008 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягорлик" залишити без задоволення.
Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 05 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький