Провадження № 2-з/470/5/23
Справа № 470/634/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року смт Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою, яка підписана його представником - адвокатом Глушаниця А., у якій зазначив, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 5461 доларів США, що еквівалентно 199 763,38 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що 05 жовтня 2021 року ОСОБА_2 склав боргову розписку за якою отримав від нього в борг 5461 доларів США, які зобов`язався повернути до 10 серпня 2022 року. Дотепер ОСОБА_2 борг не повернув, посилаючись на відсутність коштів. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, зокрема житлового будинку та земельних ділянок, щодо яких існує ризик їх відчуження. Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна ОСОБА_2 на користь третіх осіб, що ускладнить поновлення його порушених прав і інтересів та унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку площею 5,5 га (кадастровий номер :11:000:0195), розташовану в межах території Висунської сільської ради Баштанського (Березнегуватського) району Миколаївської області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до неї суддя доходить такого висновку.

Статтею 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заява розглядається без повідомлення сторін, на підставі наданих позивачем документів, яких достатньо для вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст. 149 та 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

З огляду на наведене та беручи до уваги те, що між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за договором позики, ціна позову становитиме 199 763,38 грн., ОСОБА_3 навів обґрунтовані припущення, що відчуження відповідачем майна, яке йому належить, ускладнить можливість у майбутньому виконати рішення суду шляхом забезпечення виконання боргових зобов`язань за рахунок майна відповідача у разі ухвалення судом рішення на користь позивача.

Суд доходить висновку про доцільність застосування такого виду забезпечення позву як накладення арешту на частину нерухомого майна належного ОСОБА_2 оскільки такий захід забезпечення позову відповідатиме вимогам розумності, обґрунтованості, співрозмірності вимог заявника щодо забезпечення позову і ціни позовних вимог, спроможності забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, враховуючи думку ОСОБА_1 викладену у заяві про забезпечення позову, за якою він просив суд не застосовувати зустрічне забезпечення позову, та вимоги ст.151 ЦПК України, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухома майно - земельну ділянку, належну на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , орган що видав 4819) площею 5,5 га з кадастровим номером :11:000:0195, за цільовим призначенням - для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в межах території Висунської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Дані Стягувача ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 .

Дані боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , орган що видав 4819.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється із наступного дня після її прийняття.

Копію ухвали для негайного виконання направити до першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С. Ф. Орлова