Провадження №2/359/2134/2023
Справа №359/6937/23
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив: встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 в період з червня 2016 року по лютий 2020 року, а також визнати садовий будинок з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0777 га з кадастровим номером :03:038:0058, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, СТ «Парус», квартиру, яка розташується за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктами права спільної власності, визнавши за ним право власності на частину у вказаних об`єктах нерухомого майна.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року було закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.96).

З протоколів судових засідань вбачається, що позивач та його представник ОСОБА_4 не з`явились у судові засідання, які проводились 28 серпня 2023 року та 03 жовтня 2023 року.

Вказана обставина свідчить про те, що неявки позивача та його представника мають ознаку повторності. Позивач та його представник завчасно у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується довідкою від 17 серпня 2023 року, складною секретарем судового засідання, а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.4 а.с.213, 224, 225).

В матеріалах цивільної справи відсутня заява позивача та його представника про розгляд цивільної справи в їх відсутність.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17 (провадження №61-9536св21) залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному забезпечується право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 26 квітня 2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2007 у справі «Трух проти України» сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Саме на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2004 року «Богонос проти Росії».

Встановлено, що провадження у цивільній справі було відкрито 20 жовтня 2020 року (т.1 а.с.103-104). Чергове відкладення судового засідання призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад розумний строк, що є прямим порушенням права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що припинення порушення цього права є додатковою, але не менш вагомою підставою для залишення позову без розгляду.

Тому суд вважає, що позов, пред`явлений ОСОБА_1 належить залишити без розгляду.

Встановлено, що на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: садовий будинок з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0777 га з кадастровим номером :03:038:0058, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, СТ «Парус», квартиру, яка розташується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на це, суд вважає, що захід забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, а саме: садового будинку з господарчими, побутовими будівлями та спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0777 га з кадастровим номером :03:038:0058, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, Головурівська сільська рада, СТ «Парус», квартири, яка розташується за адресою: АДРЕСА_2 , належить скасувати.

Крім цього, в ході судового засідання представник відповідача ОСОБА_5 просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 гривень, а також витрати за подання заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з вимогами ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач та його представник ОСОБА_4 не з`являлись у судові засідання, які проводились 28 серпня 2023 року та 03 жовтня 2023 року, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від них не надходило.

Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що позов ОСОБА_1 вже двічі був залишений без розгляду, зокрема на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року (т.3 а.с.159-160) та ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року (т.4 а.с.88-89). Проте, вказані ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області були скасовані Київським апеляційним судом внаслідок допущених порушень норм процесуального законодавства.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 грудня 2018 року у справі №751/10961/16, за змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. При цьому, Верховний Суд вказав на те, що неявка представника позивача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи та повторно не з`явився у судові засідання, відноситься до необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, до необґрунтованих дій позивача відноситься саме неявка позивача та його представника у судові засідання, що призвело до затягування розгляду справи, втрати інтересу сторін до розгляду даної справи по суті.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК Україна судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 липня 2022 року у справі №686/28627/18 (провадження №61-341св20) витрати на професійну правову допомогу можуть відшкодовуватись незалежно від того, оплачені вони стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, чи будуть оплачені лише в майбутньому.

Встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_2 здійснював адвокат Ульянов О.В. на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АА №023093 (т.1 а.с.99). Даний ордер про надання правничої (правової) допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2020 року (т.3 а.с.3-6).

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2020 року(т.3 а.с.9) та акту надання послуг від 30 липня 2021 року (т.3 а.с.7) сторони погодили, що розмір винагороди адвоката Ульянова О.В. по справі №359/6937/20 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області становить 50000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_2 також понесла витрати на оплату судового збору у розмірі 805 гривень 20 копійок за подання заяви про забезпечення доказів шляхом допиту свідка ОСОБА_6 .

Разом з цим, в силу пп.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про забезпечення доказів повинна була сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536 гривень 80 копійок.

Тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 50000 гривень та витрати на оплату судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ч.4 ст.10, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.1 та ч.9 ст.158, ч.5 ст.223, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, п.3 ч.1 ст.257, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на майно залишити без розгляду.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, вжиті ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 вересня 2020 року (провадження № 2-з/359/99/2020, справа №359/6937/20) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 09 жовтня 2023 року.

Суддя: В.В. Журавський