Ухвала

05 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 638/20080/21

провадження № 61-13981ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чумак Роман Васильович, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від

13 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як спадкоємців після смерті ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів від 23 травня 2018 року за реєстровим № 19 у розмірі 1 250 000 доларів США з ОСОБА_1 , 416 666,66 доларів США з ОСОБА_3 , 416 666,66 доларів США з ОСОБА_4 , 416 666,66 доларів США з ОСОБА_5 , в межах вартості отриманого у спадщину майна. У рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 1 250 000 доларів США, з ОСОБА_3 , 416 666, 66 доларів США, з ОСОБА_4 416 666, 66 доларів США та ОСОБА_5 416 666, 66 доларів США за договором позики грошових коштів від 23 травня 2018 року за реєстровим № 19, у межах вартості отриманого у спадщину майна, звернуто стягнення на майно, що входить до спадкової маси. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 01 березня

2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року залишено без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13 липня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій цивільній справі.

У вересні 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Шершня Ю. С. про зупинення провадження у справі № 638/20080/21 до набрання законної сили рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2023 року у справі

№ 554/11260/21.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року клопотання про зупинення провадження у цій справі задоволено. Зупинено провадження

у справі № 638/20080/21 до набрання законної сили рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2023 року у справі № 554/11260/21.

27 вересня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чумак Р. В., через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При застосуванні правил ЦПК України про зупинення провадження у справі необхідно мати на увазі, що у випадках, передбачених статтею 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а при наявності підстав, визначених статтею 252 ЦПК України, питання про зупинення провадження у справі вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи. Перелік підстав для зупинення провадження у справі, наведений в статтях 251, 252 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З метою вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: яким чином пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що Октябрським районним судом м. Полтави 13 вересня 2023 року ухвалено рішення у цивільній справі № 554/11260/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики грошових коштів від 23 травня 2018 року, яким позов задоволено. У той же час у цій справі апеляційний суд переглядає в апеляційному порядку рішення суду про стягнення коштів на підставі договору позики грошових коштів від 23 травня 2018 року. Сам позивач, на користь якого ухвалено рішення суду першої інстанції у цій справі, звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин у суду апеляційної інстанції були підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 554/11260/21, яким встановлені обставини, які мають преюдиційне значення для вирішення спору у цій справі.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку

про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чумак Р. В., на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чумак Роман Васильович, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_6 , про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович