Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2454/21

Провадження № 2/943/136/2023

02 жовтня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Позивачка є спадкоємцем після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки).

Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого повноважного представника до суду не забезпечило, жодних клопотань та повідомлень не надходило.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25 грудня 1993 року Яблунівською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина. Згідно листа від 16.06.2021 року № -0.20-48/132-21 відомо, що на ім`я ОСОБА_2 сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області повідомляє, що у статті 125 «Виникнення права на земельну ділянку» Земельного кодексу України відмічено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Також повідомляє, що був виготовлений Проект роздержавлення приватизації земель ТзОВ «ім. Шевченка» Яблунівської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1994 році та затверджений розпорядженням Голови Буської райдержадміністрації від 18.03.1994 року. В затверджених списках, які мають право на середню земельну частку (пай) є включене ім`я ОСОБА_3 а не ОСОБА_2 . На ім?я ОСОБА_3 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 299 від 04.03.1997 року із земель ТзОВ «ім. Шевченка» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 25.10.1996 року № 412 загальною площею 3,76 умовних кадастрових га. Розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_3 розрахована частка 3,07 умовних кадастрових га, з них ріллі - 2,01 га, кормових угідь - 1,06 га.

Також з листа №-0.20-48/132-21 від 16.06.2021 року відділу у Буському районі головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що у сертифікаті на право на земельну частку допущено описку у прізвищі « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 », що підтверджується наявними документами та довідкою Буської міської ради № 512 від 02.09.2021 року відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є одна і та сама особа.

Згідно довідки № 194 від 12.03.2018 року, виданого Яблунівською сільською радою відомо, що ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , заповіт від імені померлого не посвідчувався.

Відповідно до довідки № 195 від 12.03.2018 року, виданого Яблунівською сільською радою відомо, що ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 та разом з померлим в одному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_7 (дружина), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_8 (онучка), ОСОБА_9 (зять).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 02 лютого 1974 року, виданого Яблунівською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 3, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 одружилися 02.02.1974 року.

Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 359/01-16 від 27.09.2023 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер23 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заводилася спадкова справа № 255/2005, у свою чергу ОСОБА_7 прийняла спадщину.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області, ОСОБА_7 (дружина спадкодавця) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 30 жовтня 1974 року, виданого Ялунівською сільською радою Буського району Львівської області, актовий запис № 40, ОСОБА_11 (позивачка) має батьків: ОСОБА_10 (спадкодавець) та ОСОБА_7 .

03 червня 2013 року рішенням Буського районного суду Львівської області було розірвано шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , який був зареєстрований 17 липня 1993 року у Яблунівській сільській раді Буського району Львівської області, актовий запис № 9, після розірвання шлюбу прізвище залишили « ОСОБА_13 ».

Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України.

Разом із тим, як вбачається із довідки №195 від 12 березня 2018 року, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним проживала та була зареєстрована його донька ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 слід визнати право власності на вказані земельні ділянки.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, керуючись ст. ст. 373, 1216, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 299 виданого 04.03.1997 року на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 25.10.1996 року № 412.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), яка розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області, розміром 3,07 умовних кадастрових га, з них ріллі - 2,01 га, кормові угіддя - 1,06 га в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська,1, Львівської області, ).

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4, ).

Повний текст рішення складено 06.10.2023 року.

Суддя: І. Б. Кос