Єдиний унікальний номер 725/6767/23
Номер провадження 2/725/807/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Кочут М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, місце знаходження: м. Київ, вул. Б. Гаврилишина,5/1, Приватний виконавець виконавчого Чернівецької області Скальський Андрій Іванович, місце знаходження: м. Чернівці, вул. Винниченка, 20, офіс,5, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 13.10.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським Андрієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63295873 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 01.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівноюта зареєстрованого в реєстрі за №380, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №0922/00000996 від 08.09.2011 року, у розмірі 17523,04 грн.

Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, провадження щодо виконання зазначеного виконавчого напису є неправомірним, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від стягувача первинні документи щодо видачі кредиту(нотаріально посвідченого договору) та здійснення його часткового погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки , чека тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону.

Також зазначає, що на підставі оспорюваного виконавчого напису відбулось примусове безпідставне звернення стягнення з її доходів у розмірі 14085,61 гривень, а тому вважає, що вказані кошти підлягаю стягнення на її користь як безпідставно набуті.

На підставі викладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівноюта зареєстрованим в реєстрі за №380, а також стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 14085,61 гривень та судові витрати.

Ухвалою судді від 29.08.2023 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» 18.09.2023 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що даний позов є необґрунтованим з наступних підстав, а саме визначені факти позивачем щодо порушення вимог вчинення виконавчого напису, у жодному разі не є підставою для скасування виконавчого напису, договір укладений між ним та позивачем та АТ «Укрсоцбанк» є кредитним договором, відповідно до якого позивач отримав кошти та зобов`язався повернути їх, однак належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Звертає увагу суду на те, що позивач фактично не оскаржує наявність заборгованості, її розміру, не надає своїх альтернативних розрахунків, тобто не спростовує її. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимого чинного законодавства. Твердження позивача, що заборгованість не є безспірною помилкові. Представник відповідача також подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу так як позивачем не подано належних та допустимих доказів які б підтверджували оплату правничої допомоги та перерахунок коштів адвокату, а розмір витрат зазначений представником позивача є завищеним та таким, що не відповідає складності предмету спору. На підставі вище викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

02.10.2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначив, що обставини викладені представником відповідача у відзиві є безпідставними та необґрунтованими, просив позов задовольнити.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Скальський А.І. не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення не подав.

В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення не подала.

В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно договору про відкриття банківського(карткового) рахунку №0922/00000996 від 08.09.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитної лінії на картковий рахунок.

Кредитор звернувся із заявою до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. про вчинення виконавчого напису.

01.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною вчинено виконавчий напис №380 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №0922/00000996 від 08.09.2011 року, у розмірі 17523,04 грн.

13.10.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським Андрієм Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63295873 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 01.09.2020 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною та зареєстрованого в реєстрі за №380, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №0922/00000996 від 08.09.2011 року, у розмірі 17523,04 грн.

13.10.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Скальським Андрієм Івановичем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису №380 вчиненого 01.09.2020 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівноюпро стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступника АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №0922/00000996 від 08.09.2011 року, у розмірі 17523,04 грн..

Згідно платіжних доручень №113 від 04.11.2020 року, №158 від 23.11.2020 року та №2047 від 21.08.2023 року приватним виконавцем у рамках виконавчого провадження ВП №63295873 було стягнуто з боржника ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 14085,61 грн.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові №6-887цс17 від 05.07.2017 року, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У відповідності до правової позиції Верховного суду України, яка міститься у постанові від 20.05.2015 року №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

З системного аналізу положень ст.88 Закону України Про нотаріат в сукупності з вище наведеними правовими позиціями Верховного суду України щодо їх застосування в контексті спірних правовідносин про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Позивач ставить під сумнів договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису оскільки зазначив, що договір не був посвідчений нотаріально, оскільки Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса передбачено вчинення виконавчого напису на підставі виключено нотаріально посвідчених договорів.

З огляду на вказані обставини слід також зазначити наступне.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , у тому числі в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

З матеріалів справи вбачається, що договір на який посилається відповідач, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Окрім цього розрахунок заборгованості суду не надано, а тому суд позбавлений можливості його дослідити та визначити механізм нарахування відсотків.

Окрім цього слід зазначити, що у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином нотаріус зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи також, що з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнається судом таким, що не підлягає виконанню були стягнуті грошові кошти, то вони підлягають поверненню позивачу як безпідставно набуті відповідачем.

Позивачка у зв`язку із захистом своїх прав понесла судові витрати які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позову дорівнює 1073,60 грн.

Враховуючи, що позивачкою заявлено дві вимоги немайнового характеру то при поданні позову позивачка повинна була сплатити судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп., однак позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.9.ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача у справі подані докази понесених судових витрат у строк визначений ст. 141 ЦПК України(договір, розрахунок,акт виконаних робіт, квитанції).

Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, перелік наданих адвокатом послуг, витрачений на них час та вартість визначені Актом виконаних робіт від 04.10.2023 року, становлять загалом 8000,00 грн.

Однак суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. У зв`язку з цим вивчення та аналіз норм законодавства, судової практики, проведення консультації, вивчення наданих клієнтом документів, складання позовної заяви та подача його до суду з витрачанням вказаного в Акті часу та визначеної вартості, беручи до уваги юридичну кваліфікацію правовідносин, не можна вважати достатньо обґрунтованими та пропорційними предмету спору.

Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи, та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на її користь 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.6-13,81,133,141, 258-273, 274-279, 354-356 ЦПК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, місце знаходження: м. Київ, вул. Б. Гаврилишина,5/1, Приватний виконавець виконавчого Чернівецької області Скальський Андрій Іванович, місце знаходження: м. Чернівці, вул. Винниченка, 20, офіс,5, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною та зареєстрованим в реєстрі за №380, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 14085,61 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко