УХВАЛА

Іменем України

27.09.2023 Справа №607/13793/23 Провадження № 2/607/2800/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника позивача адвоката Римаря А.В.,

представника відповідача адвоката Парубія І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі за текстом ТОВ «Авто Просто») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Угодою № 363102 від 06.05.2011 в розмірі 148113,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.05.2011 між TOB «Авто Просто» та ОСОБА_2 укладена Угода № 363102 (далі за текстом - Угода) та підписані Додатки № 1 та 2 до неї, які є невід`ємними частинами Угоди. Угода між позивачем та ОСОБА_2 укладена з метою надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля марки «Chevrolet Aveo». 21.12.2011 ОСОБА_2 отримав у власність автомобіль «Chevrolet Aveo», кузов № НОМЕР_1 , 2011 року випуску і зареєстрував його на своє ім`я (д.н.з. НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

За умовами Угоди ОСОБА_2 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних Повних внесків (ст. 5 Угоди, ст. 2 Додатку № 2 до Угоди). Протягом червня 2011 року - липня 2015 року ОСОБА_2 сплачував щомісячні внески. Починаючи з серпня 2015 року оплата щомісячних Повних внесків, передбачених Угодою, припинилася.

Після звернення в червні 2019 року з позовом про стягнення заборгованості за Угодою (справа № 607/14504/19) позивач довідався, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позивач зазначив, що станом на день смерті ОСОБА_2 загальний розмір заборгованості за Угодою становить 148113,58 грн, з яких:

- чисті внески у відсотках: 100% - 60,7045% = 39,2955% від ціни автомобіля;

- періодичні платежі у гривні 86646,58 грн (220500 грн х 39,2955%);

- щомісячний внесок в оплату послуг 61467 грн ((220500 грн х 0,33186% + 20% ПДВ) х 70 внесків).

10.10.2019 позивач в порядку ст. 1281 ЦК України звернувся до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори з вимогою кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_2 . Як встановлено, єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що зі смертю спадкоємця ОСОБА_2 невиконані зобов`язання за Угодою № 363102 включаються до складу спадщини, а тому, зважаючи, що вимога кредитора залишається невиконаною, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість спадкоємця за Угодою у загальному розмірі 148113,58 грн.

01.08.2023 відкрите провадження у справі, призначене судове засідання у справі на 30.08.2023, визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.08.2023 до суду надійшло клопотання адвоката Парубія І.М., який діє від імені відповідача ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання адвокат зазначив, що предметом даного позову (спору) є матеріально-правова вимога про стягнення боргу за Угодою № 363102 від 06.05.2011, укладеною між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 . При цьому предметом Угоди було придбання автомобіля марки «Chevrolet Aveo», кузов № НОМЕР_1 , 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Адвокат вказав, що у справі № 607/21333/20 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області (головуюча суддя Герчаківська О.Я.) вже розглядав такий позов та рішенням від 20.03.2023 у позові відмовлено повністю. Дане судове рішення сторонами не оскаржувалось та вступило в законну силу.

Адвокат навів порівняльну таблицю додатків, що були долучені до позовної заяви у справі № 607/21333/20 та у даній справі, та зазначив, що позивач додатково надав лише договір поруки від 02.12.2011 та реєстр № 07 АП від 01.06.2015.

Адвокат вважає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю, оскільки Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області вже розглянув аналогічну цивільну справу між тими самими сторонами (ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 ), про той самий предмет (стягнення боргу за Угодою № 363102 від 06.05.2011, укладеною між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 ) і з тих самих підстав (невиплата чергових платежів за Угодою і у зв`язку зі смертю сторони правочину звернення з позовом до його спадкоємця).

30.08.2023 судове засідання відкладене на 27.09.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи.

30.08.2023 до суду надійшли заперечення позивача на клопотання про закриття провадження у справі. Позивач зазначив, що сума боргу, яку позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 за попереднім позовом, становила 172313,41 грн. Натомість ціна даного позову становить 148113,58 грн, тобто розмір заборгованості ОСОБА_2 за Угодою станом на день його смерті. При цьому рішенням від 20.03.2023 у справі № 607/21333/20 суд відмовив у позові з тих підстав, що позивач не надав розрахунок суми боргу на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Позивач вважає, що оскільки сума заборгованості у даній справі розрахована з іншої дати та на інших підставах, ніж у цивільній справі № 607/21333/20, тому відсутні підстави вважати, що матеріально-правові вимоги позивача в обох справах є тотожними. Відтак, на думку позивача, відсутні підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судовому засіданні 27.09.2023 представник позивача ТОВ «Авто Просто» адвокат Римар А.В. заперечував проти закриття провадження у справі з підстав, викладених у письмових запереченнях. Додатково зазначив, що встановити та підтвердити розмір заборгованості ОСОБА_2 за Угодою станом на день його смерті можливо шляхом простих математичних розрахунків без проведення відповідної судової експертизи. Зазначив, що під час звернення з даним позовом позивач додатково надав доказ на підтвердження розміру такої заборгованості, а саме реєстр рекомендованих роздрібних цін на автомобілі № 07 АП внутрішній ринок для ПрАТ «АІСЕ-Україна» та ТОВ «Авто Просто» від 01.06.2015. Вважає, що надання договору страхування та/або страхового полісу (сертифікату) не є необхідним для підтвердження заявлених позивачем вимог.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Парубій І.М. підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити повністю. Додатково зазначив, що шляхом подання даного позову позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки даний спір вже був вирішений у судовому порядку. Зауважив, що попереднє судове рішення позивач не оскаржував, що свідчить про фактичне погодження позивача з таким рішенням. Зауважив, що під час розгляду справи № 607/21333/20 суд, у тому числі, встановлював і обставини щодо розміру заборгованості спадкодавця на момент його смерті та такі обставини не були доведені позивачем, що і стало підставою для відмови у позові.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються даного клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження у справі підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Аналіз змісту п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови збігаються за складом учасників цивільної справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовано звернення до суду. Нетотожність хоча б однієї із цих складових не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У процесуальному законодавстві закріплена конструкція позовного провадження як певна процедура розгляду і вирішення цивільних справ зі спорів про право цивільне.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права.

Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, якщо є рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за наслідками вирішення позову, що є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Суд встановив, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2023 у справі № 607/21333/20 відмовлено у позові ТОВ «Авто Просто» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Підставою відмови у задоволенні позову суд, серед іншого зазначив, що у висновку № 16762/2272/16763/2271/2097/2372/2098/2371 від 20.01.2023 зазначено, що не видається за можливе підтвердити поточні ціни автомобіля, зазначені в Розрахунку платежів, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують отримання автомобіля, його вартість, а також те, що не видається за можливе підтвердити розмір страхового платежу, оскільки в матеріалах справи відсутні договори страхування та/або страхові поліси (сертифікати), визначити суму заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Авто Просто» за угодою № 363102 від 06.05.2011 на момент смерті ОСОБА_2 в загальній сумі та за строками сплати не видається за можливе.

Відтак суд дійшов до переконання, що відсутність складеного ТОВ «Авто Просто» розрахунку заборгованості станом на день смерті боржника та однозначного висновку судової економічної експертизи, який би встановив суму заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Авто Просто» за угодою № 363102 від 06.05.2011 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про недоведеність позивачем своїх вимог до спадкоємця ОСОБА_1 в частині стягнення боргу спадкодавця ОСОБА_2 за Угодою № 363102 від 06.05.2011 в розмірі 172313,41 грн.

Суд також зазначив, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують отримання автомобіля ОСОБА_2 , його дійсну вартість на момент отримання, а також не видається за можливе підтвердити розмір страхового платежу, оскільки в матеріалах справи відсутні договори страхування та/або страхові поліси (сертифікати), а відтак суд позбавлений можливості навести свій розрахунок.

Указане судове рішення від 20.03.2023 сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 02.05.2023.

Такі висновки суду під час розгляду цивільної справи № 607/21333/20 спростовують доводи представника позивача про те, що позов у цивільній справі № 607/13793/23 містить іншу матеріально-правову вимогу, оскільки сума заборгованості розрахована позивачем на іншу дату та в іншому розмірі.

Як встановив суд вище, під час розгляду справи № 607/21333/20 суд також з`ясовував розмір заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому за умови доведеності вимоги позивача належними та достатніми доказами розміру такої заборгованості суд не був позбавлений можливості задовольнити позов частково та стягнути зі ОСОБА_1 борг станом лише на 16.07.2015. Однак суд визнав недоведеними вимоги позивача і в цій частині, а тому відмовив у задоволенні позову повністю.

Так, у справі № 705/2978/22 Верховний Суд переглядав судове рішення, яким закрито провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У постанові від 28.06.2023 Верховний Суд зазначив, що предметом позову у справі № 705/411/22 була вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася станом на 25.10.2021, тоді як у справі, яка переглядається, позивач просив стягнути заборгованість, що існує станом на 15.07.2022.

Верховний Суд дійшов переконання, що позов у справі, що переглядається, є тотожним позову у справі № 705/411/22 саме в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості, обрахованої станом на 25.10.2021. Закриття судом першої інстанції провадження у справі в зазначеній частині вимог відповідає приписам п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки ne bis de adem re sit actio - не можна двічі вчиняти позов за тією ж самою справою.

Верховний Суд зазначив, що подання позивачем до відповідача нового позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких ухвалено судове рішення у справі № 705/411/22, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності. Розгляд позову у частині зазначених вимог буде мати наслідком порушення принципу res judicata - остаточності рішення суду.

Верховний Суд вказав, що у новому позові про стягнення заборгованості за період до 25.10.2021 включно позивач послався лише на нові докази, що не може бути підставою для повторного звернення до суду, оскільки за суттю це не змінює предмет та/або підстави пред`явленого позову. Тож суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що подання додаткових доказів не є зміною підстав чи предмета позову, а є підставою для оскарження попереднього рішення чи його перегляду за нововиявленими або виключними обставинами (за умови дотримання вимог норм процесуального права).

У даній цивільній справі суд вважає за можливе застосувати указаний висновок Верховного Суду за релевантністю з обставинами цієї справи та доходить висновку, що даний позов поданий позивачем за умови наявності судового рішення у цивільній справі № 607/21333/20, яке набрало законної сили та яке постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача адвоката Парубія І.М. про закриття провадження у справі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 255, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Парубія Івана Миколайовича задовольнити повністю.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 02.10.2023.