Справа № 196/1150/23
№ провадження 2/196/443/2023
УХВАЛА

09.10.2023 смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., ознайомившись з матеріалами зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди шкоди через поширення недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

15 вересня 2023 року суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди шкоди через поширення недостовірної інформації, в якій просить прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у цивільній справі №196/1059/23 та стягнути з відповідача на його користь 100 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди за поширення недостовірної інформації, яка міститься у заявах до Царичанського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднаються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Частиною першою та другою статті 194 ЦПК України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогамстатей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положеннястатті 185 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, вважаю, що зазначену зустрічну позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, тощо, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Так, позивачем ОСОБА_1 до зустрічної позовної заяви долучено квитанцію №0.0..1 від 07.11.2022 про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., яка не є підтвердженням спалти судового збору за цією справою, оскільки під час перевірки зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що в автоматизованій системі документообігу КП «Д-3», в пункті «Інформація про підтвердження сплати (повернення) судового збору з Казначейства», квитанція №0.0..1 від 07.11.2022 про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. поєднана 11.11.2022 з обліково-статистичною карткою в іншій цивільній справі №196/828/22.

Таким чином, судовий збір за квитанцією №0.0..1 від 07.11.2022 сплачений за зовсім іншою цивільною справою.

Чинним законодавством не передбачено зарахування сум судового збору, сплаченого по одній цивільній справі, у суму судового збору по іншій цивільній справі.

За приписами ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено право позивача на звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі, в якій зокрема повернуто заяву або відмовлено у відкритті провадження.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. За позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Позивачем заявлено в зустрічній позовній заяві вимогу про стягнення з відповідача на його користь 100 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди за поширення недостовірної інформації.

В матеріалах справи наявні дві квитанції позивача про сплату судового збору №0.0..1 від 07.11.2022 на суму 992,40 грн., сплаченого по іншій цивільній справі №196/828/22, та № 0.0..1 від 05.10.2023 року на суму 82,00 грн., який позивач сплатив за вимогу про відшкодування моральної шкоди в даній справі.

Отже при зверненні до суду з даним позовом позивач повинен сплатити судовий збір та надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору саме за подання цієї позовної заяви, який згідно з інформацією щодо зарахування коштів, яка надається Державною казначейською службою України, перевіряється та у разі підтвердження надходження таких коштів приєднується до облікової картки саме цієї цивільної справи.

Суд зауважує, що використання платіжного документу, який вже подавався до суду при зверненні з іншою позовною заявою не є припустимим, оскільки кожна позовна заява реєструються в суді з присвоєнням єдиного унікального номеру та платіжний документ, поданий до позовної заяви, закріплюється до облікової картки саме цієї справи.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2602,00 грн. (2684,00 грн. - 82,00 грн. = 2602,00 грн.).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин зустрічна позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди шкоди через поширення недостовірної інформації -? залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку зустрічна позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков