Провадження № 2/638/116/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив суд: стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 45 000 грн., стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача 1000 моральної шкоди. Здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.04.2016 року близько 18-50, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , у м. Харкові по вул. Сумській , 85 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем позивача Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого позивачу завдано моральну та матеріальну шкоду. Вказані обставини підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 №883764 від 19.04.2016 року. 23 червня 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова прийнято постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Відповідно до технічного висновку сума матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 82 000 грн. Страховою компанією фактично сплачено лише 37 000 грн. Невідшкодованою залишилась частина збитків у розмірі 45000 грн. Крім того позивачу завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн , оскільки позивач був позбавлений можливості працювати, що призвело до нервування, втрати заробітку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 травня 2018 року призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2021 року призначено судову авто-технічну експертизу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2022 року відновлено провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. (а.с.83)

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що для отримання інформації представник відповідача звернувся до станції технічного обслуговування де проводився огляд автомобіля для проведення оцінки. У відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що автомобіль відновлювався на станції технічного обслуговування на загальну суму у розмірі 3107,95 грн. Звіт, який був наданий позивачем в якості доказу розміру завданої шкоди ДТП не є висновком експерта та не може бути належним та допустимим доказом.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду судом повідомлялась.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 19.04.2016 року приблизно о 18-50, ОСОБА_2 керував автомобілем Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , у м.Харкові по вул.Сумській, 85 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем позивача Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушенні передбаченому ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. На підтвердження спричинених матеріальних збитків позивачем надано звіт №21/04/16, складений 23.10.2016 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 88573,98 грн. Позивачем зазначено, що страховою компанією було фактично сплачено позивачу суму у розмірі 37000 грн. Між тим будь-яких доказів сплати суми в такому розмірі суду не надано.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідачем надано до суду лист Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 07.04.2017, відповідно до якого на адвокатський запит адвокату Зябкіну В.В. повідомлено, що автомобіль Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 відновлювався на станції технічного обслуговування на загальну суму у розмірі 3107,95 грн. (а.с.98). При цьому відповідачем зазначено, що він заперечує проти визначення матеріального збитку у вказаній позивачем сумі.

Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2018 року та від 25 жовтня 2021 року за клопотанням позивача призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу та судову автотехнічну експертизу. В подальшому, через несплату рахунку на оплату експертизи позивачем, провадження по справі було відновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Отже, судова експертиза для визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальної шкоди проведена не була через несплату позивачем вартості експертизи, а відповідач заперечує вартість матеріального збитку вказаного у звіті №21/04/16, складеному 23.10.2016 року . Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів сплати суми у розмірі 37000 грн. страховою компанією.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу відповідачем ОСОБА_2 у розмірі 45000 грн. є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди завданої внаслідок ДТП суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

На обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивач ОСОБА_1 посилається на те, що в результаті ДТП з вини водія ОСОБА_2 йому була завдана моральна шкода, яка полягала у виникненні психотравматичних факторів, що потягли за собою негативні емоції та переживання, призвели до погіршення стану здоров`я. Позивач залишився без автомобіля, був позбавлений можливості працювати, що призвело до нервування, втрати заробітку. Між тим, позивач в позовній заяві вказує, що йому завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн, в подальшому просить стягнути 1000 грн. При цьому будь-яких доказів спричинення моральної шкоди суду не надає. Враховуючи зазначене вище, суд позбавлений можливості встановити розмір завданої позивачу шкоди, тому в позові в цій частині слід відмовити.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП власником автомобіля Lexus RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 1188, 1194 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд враховує, що ОСОБА_3 не є винною особою у здійсненні ДТП, сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 застрахувала свою цивільну відповідальність, тому підстави для стягнення з неї матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, відсутні.

Питання відшкодування витрат зі сплати судового збору суд вирішує у до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя Л.М. Рибальченко