Справа №463/6675/23
Провадження №2/463/1577/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

суддя Личаківського районного суду м. Львова Мармаш В.Я., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток співвласників у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до Личаківського районного суду міста Львова із зазначеним вище позовом, просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 745/1000 земельної ділянки кадастровий номер :07:011:0083 за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,10га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), з яких 33/50 ідеальних частин набуто в порядку приватизації земельної ділянки та 85/1000 ідеальних частин набуто в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оглянувши позовну заяву суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн.).

Таким чином, у разі подання позову майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно) необхідно сплатити у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Вартість нерухомого майна з приводу якого виник спір позивачем не зазначена, а тому з врахуванням позовної вимоги майнового характеру, максимальної ставки встановленої Законом за подання позову з вимогою майнового характеру (13420 грн.), суд визначає, що судовий збір за вимогу майнового характеру становить 13 420 грн.

З врахуванням сплаченої позивачем суми судового збору в розмірі 1073,60 грн. та максимальної ставки встановленої Законом за подання позову з вимогою майнового характеру 13420 грн. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 12346,40 грн. (13420 грн. - 1073,60 грн. = 12346,40 грн.) або у розмірі 1 відсотка ціни позову (вартості майна визначеної експертною оцінкою станом на день подання позову), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.).

При цьому, суд роз`яснює, що у разі переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи такий буде повернутий позивачу в порядку встановленого ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене вище, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує повну сплату судового збору за вимогу майнового характеру. Крім цього, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування та визначення часток співвласників у спільній сумісній власності залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме:

-долучити до позовної заяви документ, що підтверджує повну сплату судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 12346,40 грн. або у розмірі 1 відсотка ціни позову (вартості майна визначеної експертною оцінкою станом на день подання позову), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.);

-долучити до матеріалів позову підтвердження позивача про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали. У випадку їх не усунення позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова в порядку та строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Суддя В.Я. Мармаш