Провадження № 2/592/2509/23
УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

05 жовтня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цюпки Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Суми питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою від 01.08.2023 судом відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

04.10.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, у якій позивач за зустрічним позовом просить:

- прийняти зустрічний позов до розгляду в одному проваджені з позовом ОСОБА_3 ;

- витребувати у приватного нотаріуса Онопрієнко М.М. договір куплі-продажи квартири за адресою: АДРЕСА_1 за договором куплі-продажу ВВВ/717221, від 19.03.2004р. р№468;

- призначити будівельну експертизу з приводу оцінки ринкової вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відстрочити оплату судових витрат позивачу ОСОБА_2 , до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з позовною заявою подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні ЦПК України не передбачають.

При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Суд залишає зустрічну позовну заяву без руху як таку, що подана з порушенням ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч.4 ст.65 СК). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного нерухомого і рухомого майна на час подачі позову.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна. Однак, жодних документів щодо вартості спірного майна на час звернення до суду позовна заява не містить, жодних доказів на обґрунтування ціни позову позивачем не надано.

Зважаючи на відсутність обґрунтування ціни позову, суд позбавлений можливості встановити правильний розмір судового збору, який має бути сплачений, оскільки за вимогами п. 1 ч. 2 ст.4Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову.

Таким чином, позивачу необхідно вказати у зустрічній позовній заяві ціну позову, виходячи з вартості майна, на яке він просить визнати право власності, а також, за необхідності, виходячи з ціни позову та розміру ставки судового збору (1 відсоток ціни позову).

Крім того, за нормами ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового оригіналу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів не містять підпису особи, яка їх засвідчує, та дати такого засвідчення.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- уточнену зустрічну позовну заяву з зазначенням ціни позову та відповідними додатками на обґрунтування позовних вимог;

- докази сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви;

- копії документів для відповідача за зустрічним позовом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 194 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 194 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу за зустрічним позовом усунути недоліки поданої заяви у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху в повному обсязі.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О.В. Литовченко