ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/570/23 Справа № 209/510/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном і спонукання до здійснення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном і спонукання до здійснення певних дій відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2023 року залишено без змін.

24 серпня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі та зазначив, що у постанові апеляційного суду не надано правової оцінки стосовно його другої позовної вимоги.

Вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно із ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У ч. 4 ст. 270 ЦПК України зазначено, що у випадку необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з даною позовною заявою ОСОБА_1 просив визнати спільним майном ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , який має житлову площу 60,7 кв.м і загальну площу 130,5 кв.м, придбаний на ім`я відповідачки за договором купівлі-продажу від 14 вересня 2001 року № 005-НС, зареєстрованим на Придніпровській товарній біржі.

Зобов`язати ОСОБА_2 здійснити необхідні дії із введення житлового будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію і здійснити державну реєстрацію права власності на нього; витрати у справі покласти на відповідачку.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник посилався на п.1 ч.1 ст 270 ЦПК України та зазначив, що апеляційним судом не наведно мотивів стосовно його другої позовної вимоги про зобов`язання відповідачки здійснити дії щодо введення будинку в експлуатацію.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку, судом першої інстанції було наведено мотиви відмови у задоволенні другої позовної вимоги позивача, що при апеляційному перегляді справи було встановлено та доводами скарги цей висновок суду першої інстанції спростований не був, про що було зазначено у постанові апеляційного суду від 09 серпня 2023 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська