Ухвала

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 201/1611/22

провадження № 61-6247св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Дніпропетровська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року у складі судді Антонюка О. А. та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у складі судді: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., та касаційну скаргу Дніпровської обласної прокуратури на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у складі судді: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позову та судових рішень судів попередніх інстанцій

У лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) про відшкодування морально шкоди, завданої незаконними діями органів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, прокуратури і суду.

Позов мотивовано тим, що 29 лютого 2012 року старшим слідчим податкової міліції в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська порушена кримінальна справа № 99126601 щодо директора Приватного підприємства «Декарт» (далі - ПП «Декарт») ОСОБА_1 за фактом умисного ухилення від сплати податків за частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України (далі - КК України). 19 червня 2012 року щодо директора ПП «Декарт» ОСОБА_1 порушена ще одна кримінальна справа № 99126601/1 за частиною першою статті 366 КК України. 19 червня 2012 року кримінальні справи № 99126601 та № 99126601/1 об`єднані в одне провадження під єдиним реєстраційним номером 99126601. 14 квітня 2020 року слідчий відділ Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (далі - СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області) з Дніпропетровської місцевої прокуратури № З отримав матеріали кримінальної справи № 99126601, які направлені суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 для організації додаткового розслідування. 14 квітня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, отримавши матеріали кримінальної справи № 99126601, вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та зареєстрував кримінальне провадження № 0000779 за частиною третьою статті 212 та частиною першою статті З66 КК України. 06 квітня 2021 року кримінальне провадження № 0000779 від 14 квітня 2020 року закрито за відсутності у діях службових осіб ПП «Декарт» складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 212, частиною першою статті 366 КК України.

Позивач зазначав, що внаслідок тривалого досудового розслідування відбулася його ізольованість від активного суспільного життя, повноцінних соціальних контактів, можливості оволодіти професійним опитом і налагодженням особистого життя. Внаслідок допущених порушень зі сторони правоохоронних органів в його житті виникли значні перешкоди можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, якими обумовлені тривалі негативні зміни психоемоціональної та соціальної сфер його існування, у результаті чого йому спричинені негативні психоемоціональні переживання, тобто моральні страждання.

Дії правоохоронних органів є протиправними та завдали йому шкоду, яка полягає у безпідставному затягуванню вирішенню його кримінальної справи. Йому завдані моральні страждання, які змінили його нормальний життєвий ритм, оскільки йому тривалий час довелося захищати свої порушені права, оскаржувати дії щодо вирішення його заяв, клопотань, заявлених під час досудового слідства для проведення слідчих дій.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 1 150 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 300 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вимог позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів факт заподіяння йому моральних страждань, завданих незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, перебуванням під слідством протягом тривалого часу, майже 9 років. Здійснення провадження у справі про притягнення до кримінальної відповідальності, яка в подальшому закрита за відсутністю складу кримінального правопорушення, свідчить про наявність незаконних дій посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Такими діями позивачу завдано моральної шкоди, розмір відшкодування якої становить 300 000,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу Казначейства залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року змінено в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди з 300 000,00 грн до 900 000,00 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000,00 грн, не врахував положення статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», якою передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством, але не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, наявність перешкод у реалізації його життєвих планів, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, характер та обсяг страждань позивача, суд апеляційної інстанції визначив відшкодування розміру моральної шкоди позивачу в сумі 900 000,00 грн, що відповідає засадам розумності та справедливості.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У квітні 2023 року Казначейство подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі Казначейство зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

У травні 2023 року Дніпропетровська обласна прокуратура подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 466/2383/19.

Відзиви на касаційні скарги від позивача не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 23 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Казначейства на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, касаційною скаргою Дніпровської обласної прокуратури на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у цій справі та витребувано її матеріали.

У червні 2023 року справа № 201/1611/22 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 389, 394, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, прокуратури і суду за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року, касаційною скаргою Дніпровської обласної прокуратури на постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 04 квітня 2023 рокупризначити до судового розгляду на 11 жовтня 2023 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний