ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5097/23 Справа № 932/7374/22 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року в цивільній справі номер 932/7374/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заподіяної матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.09.2021 року з сайту Єдиного державного реєстру боржників вона дізналася про наявність у неї боргу за несплачений штраф за постановою №356386 від 17.07.2021 року, що винесена відділенням поліції №5 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

У Жовтоводському ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вона отримала оригінал постанови від 18.08.2021 року про відкриття виконавчого провадження №66555695, а також копію постанови серії ЕГА №356386 від 17.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Постановою державного виконавця від 18.08.2021 року з неї було стягнуто 170 гривень виконавчого збору, іншою постановою від 18.08.2021 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,02 грн.

Постановою державного виконавця від 27.09.2021 року було накладено арешт на кошти позивачки на рахунках, що їй належать. 01.11.2021 року Жовтоводським ДВС була видана платіжна вимога №66555695 про стягнення з ОСОБА_1 2139,02 грн, в тому числі, штрафу в розмірі 1700,00 грн, 170,00 грн виконавчий збір, 269,02 грн витрати виконавчого провадження.

Згідно з квитанцією № 13703126М від 17.11.2021 року ОСОБА_1 сплатила 1408,56 грн на рахунок Жовтоводського відділу ДВС.

З карткового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який належить ОСОБА_1 , була списана сума в розмірі 730,46 грн, разом 1408,56 грн + 730,46 грн = 2139,02 грн.

В зв`язку зі сплатою усіх зазначених сум 23.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Оскільки позивачка не погодилася з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, оскаржила її до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, рішенням якого від 10.12.2021 року у справі №176/1736/21 скасовано постанову серії ЕГА№356386 від 17.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн., винесена поліцейським відділення поліції №5 міста Жовті Води Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції Костюковською Юлією Григорівною. Рішення суду набуло чинності 11.01.2022 року.

Просила суд стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду через ухвалення незаконного рішення в розмірі 2139,02 грн, витрати на правничу допомогу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заподіяної матеріальної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2139,02 грн матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилось ГУНП в Дніпропетровській області, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року та ухвалити нове яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправної поведінки та бездіяльності органів державної влади, причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіянням позивачу матеріальної шкоди, за наявності яких виникає право на її відшкодування.

Судом першої інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду з тотожного спору, викладену в постанові від 30 січня 2019 року у справі №199/1478/17.

Витрати пов`язані із добровільними, помилково сплаченими штрафами не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) оскільки такі витрати за правовою природою не є заходом цивільно-правової відповідальності, а їх наявність та розмір не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з поведінкою відповідача, протиправність дій, рішень чи бездіяльність працівників якого судовому порядку не доведена, та не набувають відповідних ознак внаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Незгода позивачки із прийнятою поліцейським відділення поліції №5 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та скасування такої постанови рішенням суду самі по собі не свідчать про завдання позивачці шкоди та відповідно не є достатньою для її відшкодування, а свідчить про реалізацію позивачкою передбаченого КАС України права на оскарження процесуальних рішень суб`єкта владних повноважень та не є безумовним та безспірним доказом неправомірності процесуальних рішень, які потягли заподіяння позивачці шкоди.

Також позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона здійснювала належні заходи щодо повернення вказаних коштів у спосіб, встановлений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Від позивачки ОСОБА_1 , в інтересах якої дає адвокат Абрамов В.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року залишити без змін.

Посилання на правові позиції Верховного Суду у зазначених в апеляційній скарзі постановах є безпідставними щодо справи №932/7374/22.

Щодо ненадання позивачкою доказів на підтвердження того, що вона здійснила належні заходи щодо повернення коштів у спосіб передбачений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів №787, зазначає що в даній справі досліджувались правовідносини, що не мають відношення до помилково або надміру зарахованих до державного бюджету коштів. Тому посилання відповідача на необхідність застосування зазначеного вище Порядку є безпідставним.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що постановою серії ЕГА №356386 від 17.07.2021 року, винесеною поліцейським відділення поліції № 5 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Костюковською Ю.Г., позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення в сумі 850 грн. за те, що ОСОБА_1 17.07.2021 року близько 10 год.52 хв. , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , подзвонила на спецлінію «102» та здійснила завідомо неправдивий виклик поліції (а.с. 8).

Жовтоводським відділом ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову від 18.08.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66555695 про стягнення з ОСОБА_1 подвійного штрафу 1700 грн (а.с. 6).

Постановою державного виконавця від 18.08.2021 року з ОСОБА_1 було стягнуто 170 гривень виконавчого збору, іншою постановою від 18.08.2021 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,02 грн (а.с. 9, 10).

Постановою державного виконавця від 27.09.2021 року було накладено арешт на кошти позивачки на рахунках, що їй належать (а.с. 11-11зв.).

01.11.2021 року Жовтоводським відділом ДВС була видана платіжна вимога № 66555695 про стягнення з ОСОБА_1 2139,02 грн, в тому числі, штрафу в розмірі 1700 грн, 170 грн виконавчий збір, 269,02 грн витрати виконавчого провадження (а.с. 12).

Згідно з квитанцією №13703126М від 17.11.2021 року ОСОБА_1 сплатила 1408,56 грн на рахунок Жовтоводського відділу ДВС (а.с. 13).

15.11.2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який належить ОСОБА_1 , була списана різниця несплаченої заборгованості в сумі 730,46 грн (а.с. 14).

23.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку зі сплатою усіх зазначених сум (а.с. 16).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року у справі №176/1736/21 скасовано постанову серії ЕГА №356386 від 17.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн, винесена поліцейським відділення поліції №5 міста Жовті Води Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції Костюковською Юлією Григорівною, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Рішення суду оскаржено не було та набуло чинності 11.01.2022 року (а.с. 17-19).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог про стягнення заподіяної матеріальної шкоди.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17 (провадження №12-199гс18) зроблений висновок про те, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕГА №356386 від 17.07.2021 року, винесеною поліцейським відділення поліції № 5 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Костюковською Ю.Г., позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення в сумі 850 грн. за те, що ОСОБА_1 17.07.2021 року близько 10 год. 52 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , подзвонила на спецлінію «102» та здійснила завідомо неправдивий виклик поліції.

Жовтоводським відділом ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову від 18.08.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66555695 про стягнення з ОСОБА_1 подвійного штрафу 1700 грн (а.с. 6).

Постановою державного виконавця від 18.08.2021 року з ОСОБА_1 було стягнуто 170 гривень виконавчого збору, іншою постановою від 18.08.2021 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,02 грн.

01.11.2021 року Жовтоводським відділом ДВС була видана платіжна вимога № 66555695 про стягнення з ОСОБА_1 2139,02 грн, в тому числі, штрафу в розмірі 1700 грн, 170 грн виконавчий збір, 269,02 грн витрати виконавчого провадження.

Згідно з квитанцією № 13703126М від 17.11.2021 року ОСОБА_1 сплатила 1408,56 грн на рахунок Жовтоводського відділу ДВС.

15.11.2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який належить ОСОБА_1 , була списана різниця несплаченої заборгованості в сумі 730,46 грн.

Загалом позивачкою було сплачено 1408,56 грн + 730,46 грн = 2139,02 грн

23.11.2021 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв`язку зі сплатою усіх зазначених сум.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року у справі №176/1736/21 скасовано постанову серії ЕГА №356386 від 17.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн, винесена поліцейським відділення поліції №5 міста Жовті Води Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції Костюковською Юлією Григорівною, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Рішення суду оскаржено не було та набуло чинності 11.01.2022 року.

Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, позивачка вказувала на завдання їй майнової шкоди, так як у зв`язку із винесенням незаконної постанови поліцейським позивачкою, до ухвалення судового рішення про скасування вищезазначеної постанови, було сплачено 1408,56 грн на погашення штрафу та з її рахунку в рамках виконавчого провадження було списано різницю несплаченої заборгованості в сумі 730,46 грн.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Разом з тим, частиною 1 статті 296 КУпАП передбачено, що скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Водночас, як слідує із змісту рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року у справі №176/1736/21 при зверненні до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 вимоги про стягнення коштів, які були сплачені нею у межах адміністративного правопорушення, заявлено не було.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, ОСОБА_1 не було надано достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог про те, що кошти сплачені нею за постановою про стягнення з неї штрафу є саме матеріальною шкодою, а також нею не доведено, що дії відповідача є очевидно незаконними, тобто не відповідають вимогам закону чи іншого нормативного акта.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - підлягає скасуванню з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність,органів досудового розслідування,прокуратури або суду.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області сплатив судовий збір в розмірі 4026,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1500 від 04.04.2023 року (а.с. 92).

Таким чином, сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заподіяної матеріальної шкоди відмовити.

Компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: