У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Справа №534/2082/23

Провадження №2/534/579/23

13 жовтня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Д.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до держави Російська Федерація в особі Міністерства Юстиції РФ про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої агресією проти України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі згаданим позовом до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції РФ про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації Російської Федерації природних ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України в сумі 672 421 доларів США 18 центів, що в перерахунку на національної валюту України становить 24 583 718 грн 34 коп. та моральної шкоди в сумі 35 000 євро, що в перерахунку на національну валюту України становить 1 259 300 грн, а всього 25 843 018 грн 34 коп. (двадцять п`ять мільйонів вісімсот сорок три тисячі вісімнадцять гривень тридцять чотири коп.).

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви ОСОБА_1 такого доказу долучено не було.

У позовній заяві позивач, посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що звільнена від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Як убачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує завдану матеріальну та моральну шкоду самим фактом завдання внаслідок експропріації Російської Федерації природних ресурсів українського народу під час незаконної збройної агресії проти України, що, в свою чергу, не пов`язане з її вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, чи порушенням її права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, відсутні підстави вважати позивача такою, що в силу вимог закону звільнена від сплати судового збору.

Згідно з п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слід зауважити, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (ВС/КЦС від 28 листопада 2018р. у справі № 761/11472/15-ц). Відповідно до п. 12 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами і доповненнями, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог.

У порушення наведеного, до позовної заяви позивачем не долучено доказів сплати нею судового збору.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі ( ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З 01 січня 2022 року згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивач просить стягнути з Російської Федерації майнову шкоду в розмірі 672421 доларі США 18 центів, що в перерахунку на національної валюту України становить 24 583 718 грн 34 коп., а також просить стягнути з Російської Федерації моральну шкоду в сумі 35 000 євро, що в перерахунку на національну валюту України становить 1 259 300 грн, а всього 25 843 018 грн 34 коп., а отже до сплати позивачем підлягає судовий збір у розмірі 13 420,00 гривень.

Судовий збір має бути сплачено на рахунок отримувача UA 0016664, банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету - 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, одержувач коштів - ГУК у Полт.обл/тг м.Гор.Плав/22030101, призначення платежу: пункт з таблиці ставок 1,1; 101; судовий збір у справі №534/2082/23 за позовом ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 2)зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 3)виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 4) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач вказала, що ціна позову у цій справі становить 25 843 018 грн 34 коп. та складається з матеріальної шкоди у сумі 24 583 718 грн 34 коп. і моральної шкоди у сумі 1 259 300 грн.

Разом з тим обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, позивач у позовній заяві не зазначив.

Процедура визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії РФ, починаючи з 19.02.2014, встановлена Порядком визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії РФ, затвердженим постановою КМУ № 326 від 20.03.2022 (в редакції постанови КМУ № 951 від 22.07.2022).

Визначення шкоди та збитків здійснюється окремо, зокрема за напрямом втрати надр - напрям, що включає втрати надр, завдані самовільним їх користуванням. Основні показники, які оцінюються: обсяг самовільного, зокрема незаконного, користування надрами; збитки, завдані внаслідок самовільного користування надрами.

Визначення збитків від самовільного, зокрема незаконного, користування надрами здійснюється відповідно до методики, затвердженої наказом Міндовкілля за поданням Держгеонадр за погодженням з Мінреінтеграції.

Відповідальними за визначення збитків за наведеним показником є Держгеонадра.

Однак позивач обґрунтований розрахунок завданої йому матеріальної шкоди з дотриманням вимог, зазначених вище нормативно-правових актів, у позовній заяві не зазначив.

При цьому загальновідомим є факт, що у зв`язку з самовільним користування надрами заподіюються збитки у частині: 1) втрати вартості корисної копалини; 2) неотримання (недоотримання) коштів рентної плати за користування надрами та інших обов`язкових платежів до державного та місцевих бюджетів; 3) витрат держави на рекультивацію ділянки надр, порушених внаслідок незаконного видобування корисних копалин; 4) вартості адміністрування встановлення факту самовільного користування надрами, розрахунку розміру збитків та притягнення осіб до відповідальності.

Зокрема, для розрахунку розміру збитків, заподіяних внаслідок самовільного видобування корисних копалин на тимчасово окупованій території розраховується об`єм (кількість) самовільно видобутих запасів корисних копалин родовищ (ділянок надр), виходячи з річної продуктивності видобутку корисної копалини, визначеної протоколом ДКЗ України (ДКЗ СРСР, УТКЗ) та періоду тимчасової окупації.

Також у разі виявлення в зв`язку з тимчасовою окупацією території України факту самовільного користування надрами, виду корисної копалини, періоду та фактичного об`єму самовільного користування надрами, за відсутності виданого в установленому порядку спеціального дозволу на користування надрами розмір збитків, заподіяних внаслідок самовільного видобування корисних копалин на тимчасово окупованій території здійснюється із застосуванням формули для підконтрольної території.

Разом з тим позивач не конкретизував, яким саме чином завдана їй матеріальна шкода та не здійснила розподіл розміру завданої їй шкоди в залежності від виду такої шкоди. Та не надала обґрунтування розміру компенсації моральної шкоди, завданої саме позивачеві та унаслідок протиправних дій саме відповідача, у позовній заяві не зазначене.

Також, позивачем не надано доказів або будь-яких даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача.

У відповідності з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату нею судового збору, конкретизувати, яким саме чином завдана їй матеріальна шкода та здійснити розподіл розміру завданої їй шкоди в залежності від виду такої шкоди, надати обґрунтування розміру компенсації моральної шкоди, завданої саме позивачеві та унаслідок протиправних дій саме відповідача та надати докази, що обґрунтовують вимоги позивача.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

У разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Ю. Комарова