Справа № 2-6417/09
Провадження № 4-с/686/56/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни. Просить поновити строк на подання скарги. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни, щодо відмови у знятті арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №56890685. Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірину Ігорівну, начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №56890685, накладеного згідно постанови від 28.08.2018 року.

На обґрунтування своєї скарги вказав, що у провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 2/6417/09 виданий 03.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини; доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі 500,00 грн. починаючи з 13.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі

1500,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

28 серпня 2018 року державний виконавець, що здійснювала примусове виконання в межах виконавчого провадження № 56890685 ОСОБА_4 винесла постанову про арешт майна боржника.

На даний час виконавчого провадження № 56890685 знаходиться на примусовому виконанні у Головного державного виконавця Фещенко Ірини Ігорівни, що підтверджує також лист відповідь від 19 грудня 2022 року.

Накладений арешт на все майно, яке належить йому, проте підстави для звернення стягнення на його майно відсутні, оскільки заборгованість з аліментів погашена повністю, ще декілька років поспіпь, аліменти сплачуються щомісячно, тому немає підстав для подальшого продовження арешту майна.

Представник скаржника 18 листопада 2022 року надіслав заяву про зняття арешту з майна на яку отримав від Державного виконавця 27грудня 2022 року лист - відмову. Державний виконавець посилається, що на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 28.08.2018 року, останній діяв в межах діючого законодавства. Так як згідно розрахунку від 28.08.2018 року, заборгованість зі сплати аліментів складала 34300,00 грн, що перевищувала суму платежів за З місяця, у отриманої відповіді зазначено про відсутність підстав для зняття арешту. У даному листі відсуне посилання або ствердження, що на даний нас існує заборгованість за аліментами.

Вважає, що державний виконавець не вчинив дій зі зняття арешту з майна, скаржник/позивач просить визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): Фещенко Ірини Ігорівни, яка полягає у невжитті заходів щодо зняття арешту зі всього майна, що належить скаржнику, накладеного відповідно до Постанови про арешт майна боржника від «28» серпня 2018 року за виконавчим провадженням № 56890685, та скасувати арешт на все майно скаржника/позивача.

Неправомірна бездіяльність Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): Фещенко Ірини Ігорівни вже оспорювалась скаржником/позивачем та отримано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2022 року по справі № 640/1313/22. Дане рішення також підтверджує відсутність заборгованості по аліментам.

Згідно надісланих документів до державного виконавця у заяві про зняття арешту з майна чітко видно, що скаржник/позивач своєчасно сплачує аліменти в повному обсязі, та платить аліменти, крім того фактично сплачено більше ніж зазначено у рішенні Хмельницького міськрайонного суду. За період з 01 листопада 2019 по 30 квітня 2023 року скаржником сплачено 75500,00 грн. Фактична переплата, аліментів за 41 місяців складає: 14000,00 грн. у відповідача є всі підстави для зняття арешту з майна боржника.

Він офіційно працює директором, отримує постійний дохід (заробітну плату), має рахунки в банківських установах, у тому числі у АТ КБ ПРИВАТБАНК такі докази доказують наявність в нього щомісячного доходу, грошових коштів, достатніх для виконання рішення суду про сплату аліментів ним. Також повідомляємо суд, що він займається господарською діяльністю, як ФОП (фізична особа підприємець).

Скаржник направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання скарги.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив до суду заяву про слухання скарги без представника, рішення просить прийняти на розгляд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-6417/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі 500,00 грн., починаючи з 13 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/11668/18 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі 1500,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 2/6417/09 виданий 03.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини; доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі 500,00 грн. починаючи з 13.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

28 серпня 2018 року державний виконавець, що здійснювала примусове виконання, в межах виконавчого провадження № 56890685 виніс постанову про арешт майна боржника.

Представник скаржника 18 листопада 2022 року надіслав заяву про зняття арешту з майна на яку отримав від Державного виконавця 27грудня 2022 року лист - відмову. Державний виконавець посилається, що на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 28.08.2018 року, останній діяв в межах діючого законодавства. Так як згідно розрахунку від 28.08.2018 року, заборгованість зі сплати аліментів складала 34300,00 грн, що перевищувала суму платежів за З місяця, у отриманої відповіді зазначено про відсутність підстав для зняття арешту. У даному листі відсуне посилання або ствердження, що на даний нас існує заборгованість за аліментами.

На даний час виконавчого провадження № 56890685 знаходиться на примусовому виконанні у Головного державного виконавця Фещенко Ірини Ігорівни, що підтверджує також лист відповідь від 19 грудня 2022 року.

Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2022 року у справі №640/1313/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанов: визнано протиправними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Фещенко Ірини Ігорівни щодо винесення постанови про тимчасове обмеження боржника у виконавчому провадженні №56890685; визнано протиправними та скасувано постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника від 25.11.2021 ВП №56890685, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.11.2021 ВП №56890685 та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 25.11.2021 ВП №56890685; визнано протиправним та скасовано повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 25.11.2021 ВП №56890685.

Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.05.2019 №86/12 загальна заборгованість ОСОБА_1 згідно з виконавчим листом від 03.07.2018 №2/6417/09, виданим Хмельницьким міськрайонним судом станом на 20.05.2019 становить 0,00 грн. Суд зауважує що при здійсненні розрахунку заборгованості позивача, державний виконавець не здійснював нових запитів щодо розміру заборгованості. Натомість з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач з листопада 2019 року, регулярно сплачує аліменти. Таким чином, зазначені обставини свідчать про протиправність дій відповідача щодо винесення оскаржуваних постанов та повідомлення від 25.11.2021 у виконавчому провадженні №№56890685.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права виконавців визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Частиною другою статті 71 Закону № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), яком була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону № 1404-УІІІпередбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості Із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до зазначеної норми підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Судом встановлено, що державний виконавець станом на 18 листопада 2022 року, на час звернення до нього скаржника, знав про відсутність заборгованості по сплаті аліментів, йому було відомо, що ОСОБА_1 працевлаштований, а тому суд вважає, що дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни, щодо відмови у знятті арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №56890685 є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірину Ігорівну, начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №56890685, накладеного згідно постанови від 28.08.2018 року.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити строк на подання скарги.

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірини Ігорівни, щодо відмови у знятті арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №56890685.

Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко Ірину Ігорівну, начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №56890685, накладеного згідно постанови від 28.08.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2023 року.

Суддя: