Справа № 482/965/22
Номер провадження 2/482/220/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2023 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На обґрунтування позову зазначила, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю.

Зазначає, що батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів, з посиланням на те, що ОСОБА_2 є працездатним, має задовільний стан здоров`я, отримує дохід, а тому просила про стягнення з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Крім того позивачка просила про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме за період з 13.04.2022 року по 28.09.2022 року, мотивуючи свою вимогу тим, що в квітні 2022 року ОСОБА_1 зверталася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, але ухвалою суду їй було відмовлено, у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване місце проживання боржника.

В свою чергу відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він позовних вимог ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на те, що окрім спільних з позивачкою дітей, він має доньку від першого шлюбу, яку він також утримує, крім цього виплачує кредит та позику, а також не має власного житла та змушений винаймати квартиру в м. Миколаєві, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Крім цього відповідачем було запропоновано позивачці укласти мирову угоду, яка останньою була залишена без уваги.

У своїй відповіді на відзив ОСОБА_1 не погодилася із твердженнями відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, та просила про задоволення позову.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Ротар А.Л. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.

Вивчивши доводи позову, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

04.03.2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 04.03.2011 року, актовий запис № 86).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 1826) та ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 599), батьками яких записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25.10.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідача ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_6 .

У квітні 2022 року позивачка звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12.09.2022 року ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу, залишено без змін.

03.10.2022 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів, в тому числі за минулий час.

Відповідно до довідки Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.09.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 51 Конституції України та статтями 180, 191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому, виходячи з викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 03.10.2022 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час суд приходить наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Судом встановлено, що позивачка намагалася реалізувати своє право щодо отримання аліментів на утримання дітей, шляхом звернення 13.04.2022 року до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, у чому їй 27.07.2022 року, відповідною ухвалою суду, було відмовлено на підставі ст. 165 ЦПК України, у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому порядку місце реєстрації боржника.

Відповідно до довідки Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.09.2013 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином з наведеного видно, що позивачка зверталася до суду із заявою про видачу наказу про стягнення аліментів, тобто по суті вжила всіх заходів щодо одержання аліментів, у чому їй було відмовлено з причин від неї не залежних, а тому з оглядом на ч.ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 51 Конституції України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині стягнення аліментів за минулий час, підлягають задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.10.2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, після чого, починаючи з 25.04.2029 року стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, за минулий час, за період з 13.04.2022 року по 28.09.2022 року, включно.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Держави (Миколаїв.ГУК/тг м.Нова Одеса/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0014468, Код класифікації доходів бюджету 22030101)992,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич