Справа № 683/3865/13-ц
У Х В А Л А
20 вересня 2023 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Завадської О.П.
секретаря Градомської Д.Р.
з участю скаржниці ОСОБА_1
представника Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районіХмельницькоїобласті Вовнянка Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Старокостянтинові Хмельницької області справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби в Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вовк Наталії Володимирівни, з участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття провадження,
Скаржниця в судовому засіданні підтримала свої вимоги за обставин на їх обґрунтування.
Представник державної виконавчої служби заперечив проти задоволення скарги за безпідставністю.
Аналогічну позицію в відзиві на скаргу висловив представник банку.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд пришов до висновків про наступне.
Згідно ізст.447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч.1ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 18 ЦПК України передбачено судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і захищені Конституцією України. Виконання рішення суду в цивільній справі здійснюється відповідно до статей ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.1Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.1Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.
Відповідно до ст.2Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими законами, нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленному законодавством порядку.
Судом встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2014 року частково задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 , з участю третіх осіб на стороні відповідачів без самостійних вимог ОСОБА_5 та органу опіки і піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, зокрема, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.
Визначено, що предмет іпотеки підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.41 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-ІV, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».
Визначено початкову ціну предмета іпотеки для реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Вказаний виконавчий лист та заява про відкриття виконавчого провадження надійшли для виконання до виконавчої служби 23 березня 2023 року, на підставі цього виконавцем постановою від 23 березня 2023 року відкрито виконавче провадження №71378000. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було виявлено помилку у процесуальному документі, а саме в вищевказаній постанові про відкриття виконавчого провадження при реєстрації виконавчого провадження вказано скорочену резолютивну частині рішення замість повної резолютивної частини рішення. 05 травня 2023 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження винесено постанову про виправлення помилки у процессуальному документі та постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме в постанові по відкриття провадження виконавчого провадження в графі: «про: стягнення 208933,22 грн боргу» вказано повну резолютивну частину рішення.
За змістом ст.10Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст.26Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеномуст.56 цього Закону.
Відповідно до абз.3 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Згідно ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином судом не встановлено протиправних дій або бездіяльності державного виконавця (в межах поданої скарги і викладених у ній доводів), також не встановлено незаконності чи протиправності оскаржуваної постанови, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №713780000 головного державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби в Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вовк Наталії Володимирівни від 23 березня 2023 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не булла вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя