Номер провадження: 22-ц/813/1823/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Бондара В.Я., у цивільній справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірина Олександрівна, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію та приведення приміщення до попереднього стану,

встановив:

30.11.2020 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі Приморська РА ОМР) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірина Олександрівна, Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію та приведення приміщення до попереднього стану.

Уточнивши свої вимоги заявами від 17.12.2020 року та від 12.03.2021 року (т.1, а.с.70-82, 154-155) позивач просив:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. №51501796 від 06.03.2020 року про державну реєстрацію змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речових прав на майно набуде внесеними змінами від 06.03.2020 року рішенням №51501796.

- зобов`язати власника кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 привести вказану квартиру до попереднього стану, шляхом демонтування надбудови над кв. АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що на адресу Приморської РА ОМР надійшла велика кількість звернень та скарг від мешканців будинку АДРЕСА_2 з питань законності виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку. Власником квартири є відповідач. Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі Управління ДАБК) було проведено позапланову перевірку та встановлено, що у повідомленні про початок робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта наведено недостовірні дані, а саме знижено клас наслідків. Будинок АДРЕСА_2 «будинок Скаржинського» побудований в 1880-і р.р. та прийнятий під охорону держави як пам`ятка архітектури та містобудування. За договором купівлі-продажу загальна площа квартири становить 140,5 кв.м., в той час як згідно інформаційної довідки з реєстру площа квартири становить 293,5 кв.м., тобто на 153 кв.м. більше. Технічний паспорт виготовлений взагалі на інший об`єкт нерухомого майна (за адресою: АДРЕСА_4 ). Даний об`єкт відноситься до класу з значними наслідками (СС3) і для початку будівництва мав би отримати сертифікат. Управлінням ДАБК ОМР 24.03.2020 року скасовано право на початок виконання будівельних робіт, тому реконструкція є самочинною, а, отже, квартира має бути проведена до попереднього стану. Рішення про державну реєстрацію прав на квартиру підлягає скасуванню, адже площу збільшено за рахунок незаконної влаштованої мансарди, декларація про готовність об`єкта до експлуатації була скасована, тобто підстава для прийняття рішення приватним нотаріусом була скасована.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2021 року позовні вимоги Приморської РА ОМР були залишенні без задоволення (т.1, а.с.182-185).

В апеляційній скарзі Приморська РА ОМР ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.14-19), у тому числі відповідач ОСОБА_1 , оскільки за зареєстрованим місцем свого проживання на Україні, відсутній, що за змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України являється належним сповіщенням (т.2, а.с.19).

Крім того, вищевказаний учасник справи сповіщався про дату судового засідання на 20.09.2023 року, на 15.00 год. в порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (т.2, а.с.20, 21). Отже судом апеляційної інстанції було виконано всі можливі засоби для повідомлення учасників справи, у тому числі відповідача ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 20.09.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 06.10.2023 року, оскільки в період з 02 жовтня по 05 жовтня 2023 року судді Драгомерецький М.М. і Дришлюк А.І. перебували у відпустці (23, 24).

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час, від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що 25 липня 2019 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_1 - з іншої був укладений договір купівлі-продажу, за яким останній придбав квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м. (а.с.44-46). В той же день за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1, а.с.44).

В подальшому, а саме 04 березня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. було зареєстровано виправлення, згідно якими загальну площу квартир и було змінено з 140,5 кв.м. на 185,1 кв.м. та відразу ж з 185,1 кв.м. на 293,5 кв.м. на підставі рішення №51501796. Зазначені обставини вбачаються з інформаційної довідки №219403332 від 07.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1, а.с.14-19).

Листом №3207/11 від 19.12.2019 року Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський» повідомило Приморську РА ОМР про те, що станом на 18.12.2019 року виявлені об`єкти самовільного будівництва і реконструкції: АДРЕСА_5 власником квартири виконуються роботи з демонтажу міжкімнатних перегородок та перекриття горища. Квартира розташована на 3-му поверсі. Припис про припинення робіт та надання дозвільних документів на виконання робіт вручено. Роботи призупинені (т.1, а.с.33).

Крім того, із листа Управління ДАБК ОМР №01-8/280вх від 08.05.2020 року вбачається, що 17.03.2020 року Управлінням проведено позапланову перевірку достовірності даних наведених у повідомлені про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта. За результатами перевірки встановлено, що замовником будівництва у повідомленні про початок виконання будівельних робіт №ОД 92 від 21.02.2020 року та у декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 96 від 28.02.2020 року «Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_5 » наведено недостовірні дані, в частині зниження класу наслідків. Наказом Управління №01-13/119ДАБК від 24.03.2020 року скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 96 від 28.02.2020 року (т.1, а.с.30-32).

За результатами позапланової перевірки складений та додано до матеріалів справи Акт №000375 від 17.03.2020 року (т.1, а.с.89-106).

Скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 92 також підтверджується Наказом Управлення державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/118ДАБК від 24.03.2020 року (т.1, а.с.51-52).

В свою чергу, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 96 від 28.02.2020 року підтверджується наказом Управлення ДАБК ОМР №01-13/119ДАБК від 24.03.2020 року (т.1, а.с.53).

Посилаючись на зазначені обставини, звертаючись до суду з даним позовом, позивач, окрім іншого, також просив скасувати рішення приватного нотаріуса Білоус І.О. №51501796 від 06.03.2020 року.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Підстави для державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва визначені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, із матеріалів справи вбачається, та було вказано вище, що даним рішенням приватного нотаріуса №51501796 було здійснено реєстрацію виправлень розділу та змінено площу квартири АДРЕСА_1 . В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1, а.с.14-26) підстави прийняття рішення про реєстрацію виправлень не вказані.

Суд першої інстанції також правильно вказав, що із матеріалів справи не вбачається, що вказані зміни внесено на підставі технічного паспорту, так як із копії технічного паспорту, виданого ОСОБА_4 20.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_4 , не йде мови про квартиру АДРЕСА_1 (т.1, а.с.38-43).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За змістом ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ст. 376 ЦК України знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

При цьому суд послався на позицію Верховного Суду, яка ним виражена в постанові від 31.05.2021 року, при розгляді справи №320/1889/17-ц.

Також суд послався на рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21 квітня 2016 року, в якому ЄСПЛ підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

При цьому суд зазначив, що оскільки, по суті демонтування надбудови, в даному випадку мансарди, є знесенням самочинного будівництва.

Тому, оскільки всіх заходів, передбачених чинним законодавством, що можуть передувати знесенню, вжито не було, то на думку суду першої інстанції у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, так як звертаючись до суду з даним позовом, який в подальшому неодноразово уточнювався, позивач не ставив питання про знесення самочинного будівництва, а ставив питання про приведення приміщення, розташованого в квартирі АДРЕСА_1 до попереднього стану, шляхом демонтування надбудови над цією квартирою, а також про скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. №51501796 від 06.03.2020 року про державну реєстрацію змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речових прав на майно набуде внесеними змінами від 06.03.2020 року рішенням №51501796 (т.1, а.с.82, 155).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, незаконності оскаржуваного судового рішення та доводів своєї апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального права.

У зв`язку з цим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою уточнені позовні вимоги Приморської РА ОМР до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР, задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Одеської області Булоус І.О. за № 51501796 від 06.03.2020 року про державну реєстрацію змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухове майно з одночасним припиненням речових прав на майно, набуте винесеними змінами від 06.03.2020 року № 51501796.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 привести вказану квартиру до попереднього стану, відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2019 року квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м., шляхом демонтування надбудови над квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, колегія суддів виходить із того, що дана постанова суду апеляційної інстанції відповідає основним засадам цивільного законодавства і судочинства, таким як верховенство права, справедливість, добросовісність та розумність, в той час як оскаржуване судове рішення зазначеним засадам не відповідає.

Крім того, виходячи з вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Приморської РА ОМР сплачений на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 4204 грн. (т.1, а.с.27, 28), та в суді апеляційної інстанції - в сумі 6306 грн. (т.2, а.с.187, 209), а всього в сумі 10510 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27 липня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою уточнені позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірина Олександрівна, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, задовольнити.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Одеської області Булоус Ірини Олександрівни за № 51501796 від 06.03.2020 року про державну реєстрацію змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухове майно з одночасним припиненням речових прав на майно, набуте винесеними змінами від 06.03.2020 року № 51501796.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина Держави Ізраїль, привести вказану квартиру до попереднього стану, відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2019 року квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 140,5 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м., шляхом демонтування надбудови над квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина Держави Ізраїль, на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, , судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції в загальній сумі 10510 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк