ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8290/23 Справа № 205/4735/23 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя першої інстанції Мовчан Д.В.),

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01314-04/2021 в розмірі 20000 гривень, з яких: 5000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000 гривень сума заборгованості за відсотками, заборгованість за договором позики № 2108477 в розмірі 7835,80 гривень з яких: 2800 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 3621,80 гривень сума заборгованості за процентами за користування позикою, 1414,00 гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року в задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився Генеральний директор ТОВ «ФК «ЄАПБ» Ревунов Р.О., та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування обставин, що мають значення для справи, без дослідження наданих у справі доказів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року та реєстру до договору факторингу № 11-08/2021 від 11.08.2021 року Товариство набуло право грошової вимоги до відповідача.

Наголошує на тому, що відсутність доказів щодо перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов кредитних договорів в даній справ не може слугувати підставою для відмови у позові.

Вказує на те, що предметом спору даної справи не є визнання відповідних договорів недійсними чи їх розірвання.

Вказує на те, що позивачем надано належні докази. Які містять інформацію щодо предмету доказування.

ОСОБА_2 , просив рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від ід 27 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Товариства задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 27835,80 гривень. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2684*100=268400), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 01314-04/2021. Згідно умов цього Кредитного договору вказана фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. строком на 30днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних.

18.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 18012022 (далі Договір факторингу-1), у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Пункт 1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 1.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей на набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджується факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованостей та невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованостей до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку № 4 до цього Договору, на підставі Акту прийому передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 20 000 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 2108477. У відповідності до умов такого Кредитного договору означена фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 2800 грн. 00 коп. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99000 % за кожен день.

11.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11-08/2021, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Пункт 1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.1.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей на набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджується факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованостей та невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованостей до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку № 4 до цього Договору, на підставі Акту прийому передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 11-08/2021 від 11.08.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 7 835 грн. 80 коп., з яких: 2 800 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3 621 грн. 80 коп. сума заборгованості за процентами.

Позивачем, який набув права грошової вимоги, 18.01.2022 року за вих..01314-04/2021-001 на адресу відповідача, яка зазначена у кредитному договорі, простою кореспонденцією були надіслані належним чином засвідчені повідомлення про відступлення права вимоги та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як було встановлено матеріалами справи, 03.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 01314-04/2021. Згідно умов цього Кредитного договору вказана фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. строком на 30днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 912,5 % річних.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 2108477. У відповідності до умов такого Кредитного договору означена фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 2800 грн. 00 коп. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99000 % за кожен день.

За договорами факторингу від 11.08.2021 року та від 18.01.2022 року, позивач отримав право вимоги за вказаними кредитним договорами

Факт укладання кредитних договорів та право вимоги за позивачем сторонами не заперечується та визнано судом першої інстанції.

Відповідно до реєстру боржників від 18.01.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступила право вимоги позивачу за боржником ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , номер кредитного договору 01314-04/2021, загальна сума заборгованості 20000 гривень. (а.с.78-81).

Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2021 року ТОВ «Маніфою» відступило право вимоги позивачу за боржником ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , номер договору позики 2108477, загальна сума заборгованості 7835,80 грн. (а.с.82-85)

З наданої позивачем інформаційної довідки від 08.08.2023 року вбачається, що 03.04.2021 року була здійснена транзакція через платіжний сервіс «Platon» на суму 5000 гривень на картку НОМЕР_2 , дата даної транзакції та номер карти співпадає із датою укладення відповідачем кредитного договору із зазначенням в ньому номера рахунку.

Також Товариством до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості за договором позики станом на 11.08.2021 року, з якого вбачається, що відповідачу було перераховано на його рахунок 12.04.2021 року суму у розмірі 2800 грн., та яку після він не повернув.

Також дана обставина підтверджується квитанцією № 86136082 від 12.04.2021 року про зарахування вказаної суми на картку НОМЕР_2 , тобто на картку відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.

Окрім того, відповідач жодним чином не оспорював укладання кредитного договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та договору позики з ТОВ «Маніфою» та укладений договір факторингу.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Суд не звернув увагу на те, що позичальник не виконує умови кредитних договорів ні первісним кредиторам, ні новому кредитору та безпідставно відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що не надано доказів отримання позичальником спірних коштів.

Апеляційний суд вважає, що даний висновок суду є безпідставним, оскільки позивачем доведено факт отримання відповідачем коштів за наявними в матеріалах справи правочинами.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Указане не враховано судом першої інстанцій під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2684 грн., а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн., всього: 6710 грн.

Керуючись статтями 141,367,374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за кредитним договором № 01314-04/2021 року в розмірі 20000 ( двадцять тисяч) гривень, яка складається з:

5000,00 (п`ять тисяч) гривень - заборгованість за основною сумою боргу.

15000,00(п`ятнадцять тисяч) гривень - сума заборгованості за відсотками.

Заборгованість за договором позики № 2108477 в розмірі 7835 ( сім тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень, яка складається з:

2800,00 (дві тисячі вісімсот) гривень сума - заборгованості за основною сумою боргу.

3 621 (три тисячі шістсот двадцять одна) гривня 80 копійок сума заборгованості за процентами за користування позикою.

1414,00 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) гривень сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () судовий збір у розмірі 6710 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська