Житомирський апеляційний суд
Справа №296/503/23 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/503/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби України

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.

встановив:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 вересня 2021 року, керуючи автомобілем «Рено Кліо» д.н.з. НОМЕР_1 , був неодноразово зупинений працівниками поліції, які вказували на порушенням ним правил дорожнього руху. Поліцейськими офіцерами громади Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області майором поліції Свірчевським В.В. та капітаном поліції Кириленко С.М. були складені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №825192 від 16.09.2021 року та серії БАБ 825046 від 16.09.2021 року. Рішеннями Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022 року у справі №296/8643/21 та №296/8640/21 були скасовані постанови серії БАБ №825192 від 16.09.2021 року та серії БАБ 825046 від 16.09.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, а провадження у даних справах закрито.

Внаслідок неправомірних дій працівників поліції, ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що, по-перше, його було незаконно затримано в порушення ст.33 Конституції України, по-друге, в порушення ст.59 Конституції України працівниками поліції йому було відмовленою в наданні правової допомоги, по-третє, під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення у позивача як у невинуватої особи з`явилося відчуття тривоги, хвилювання, безсонні. Завдана моральна шкода також полягала у понесених ним моральних (душевних) страждань, зокрема, доведення своєї невинуватості, відчуття несправедливості, викликане складенням незаконної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, витрати зусиль, спрямованих на захист своїх прав і свобод. Такі незаконні дії принизили честь і гідність позивача через незаконне потрапляння до облікових баз Міністерства внутрішніх справ, як особи правопорушника. Щодо нього були відкритті виконавчі провадження, у межах який його банківські рахунки були арештовані, і він не мав можливості скористатися своїми коштами для задоволення своїх потреб.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 5 000,00 грн. компенсації моральної шкоди. В решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі ГУНП) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, зменшити розмір стягнутої з Державного бюджету на користь позивача моральної шкоди.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розрахунок розміру моральної шкоди, зроблений судом першої інстанції, є неприйнятним, значно завищеним і таким, що не узгоджується з нормами цивільного законодавства. Позивачем не надано, а судом не досліджено переконливих належних доказів для встановлення саме такого розміру відшкодування моральної школи, тому останній підлягає зменшенню.

Також представник відповідача Державної казначейської служби України (далі ДКС України), не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022 року не підтверджує протиправності дій поліцейських, а лише доводить те, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення. Судом залишено поза увагою, що судом не встановлена незаконність (протиправність) дій посадових особі органу внутрішніх спав, тому у позивача немає законних підстав для відшкодування шкоди. Також, позивачем не зазначено, у чому саме конкретно полягли страждання (фізичні, душевні або психічні), не обґрунтовано саме такий розмір моральної шкоди, а судом не досліджено характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо.

Представник позивача у судовому засіданні ГУНП доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції частині задоволених позовних вимог змінити, зменшивши розмір стягнутої моральної шкоди.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №825192 від 16.09.2021 року, складеної майором поліції ПОГ Житомирського РУП Свірчевським В.В., 16.09.2021 року ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом «Рено Кліо» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку на проїжджій частині, другий ряд, чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України (а.с.26).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022 року у справі №296/8643/21 постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №825192 від 16.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, скасована, а провадження справі закрито (а.с.12-17).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №825046 від 16.09.2021 року, складеної поліцейським офіцером Житомирського РУП Кириленко С.М., 16.09.2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено Кліо» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП України (а.с.27).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2022 року у справі №296/8640/21 постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №825046 від 16.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, скасована, а провадження у справі закрито (а.с.21-25).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було заподіяно моральної шкоди службовими особами ГУНП у Житомирській області шляхом вчинення неправомірних дій, проте, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100000, 00 грн. є завищеними, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, необхідним та достатнім є розмір моральної шкоди 5000,00 грн.

Колегія суддів у повній мірі із таким висновком суду першої інстанції не може погодитися, із огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17 (провадження №61-15393св18) зазначено, що: «[…] здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

Суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, врахував, що дії працівників поліції щодо складання відносно нього постанов про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини.

Зважаючи на наведене, висновок суду першої інстанції про наявність у діях працівників поліції винних дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП тач.2 ст.126 КУпАП, є вірним.

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, суд не врахував глибину, характер та обсяг завданих ОСОБА_1 моральних страждань діями працівників патрульної поліції, а також засади розумності, виваженості і справедливості, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення даного позову про відшкодування за рахунок держави моральної шкоди саме у розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи ту обставину, що під час розгляду справи позивачем відповідно до ст.12, 81 ЦПК України не було доведено суду наявності завданої йому моральної шкоди в розмірі заявлених вимог через незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів, з урахуванням того, що розмір відшкодування шкоди у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення, дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог та наявності підстав для зменшення розміру моральної шкоди з 5000,00 грн до 2000,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Державної казначейської служби Українизадовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2023 рокузмінити, зменшивши розмір стягнутої з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 5000,00 грн. до 2000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2023 року.

Головуючий Судді