печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року суддя Печерського районного суду міста Києва Соколов О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона», третя особа: Директор виконавчий філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона», третя особа: Директор виконавчий філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», в якій просить: визнати незаконним та скасувати наказ філії «Відомча воєнізована охорона» ат «Укрзалізниця» від 06.04.2022 № 05/ос «Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 »; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період призупинення дії трудового договору відповідно до наказу від 06.04.2022 № 05/ос «Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » по дату поновлення на роботі.

Згідно ч. 1, 3 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в період призупинення дії трудового договору відповідно до наказу від 06.04.2022 № 05/ос «Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » по дату поновлення на роботі, при цьому в позовній заяві відсутня ціна позову, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Крім того, позивач зазначає що до позовної заяви додано клопотання про витребування доказів, проте відповідно до змісту вказаного клопотання в останньому відсутня вимога про витребування довідки про його середньоденну заробітну плату та відповідні розрахункові листки.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Від цього висновку не відступила Велика Палата Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301 гс 18) де зазначено, що пільга щодо сплати судового збору не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий висновок зроблений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, де також визначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Тобто, з урахуванням позовних вимог, позивач повинен сплатити судовий збір за звернення до суду за одну немайнову вимогу та одну майнову вимогу.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривні.

Як вбачається з позовної заяви, прохальна її частина має одночасно вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем до матеріалів позову було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн., лише за одну вимогу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» , за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд зазначає, що позовна заява містить вимогу немайнового характеру: визнати протиправним та скасувати наказ №06.04.2022 № 05/ос, за яку позивачем сплачено судовий збір.

Також, позовна заява містить вимогу майнового характеру: стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому, розмір, в якому слід стягнути середній заробіток, не визначено, оскільки такий підлягає встановленню в процесі розгляду справи. Тому, на разі сплаті підлягає судовий збір в мінімальному розмірі - 1073,60 грн.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

На виконання ухвали про залишення заяви без руху необхідно, надати позовну заяву в новій редакції з усуненням виявлених недоліків, відповідно для суду та учасників у справі, сплатити судовий збір за майнову вимогу та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Відомча воєнізована охорона», третя особа: Директор виконавчий філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу, можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Соколов