Справа № 309/2498/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів вказуючи, що між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Рівне-Транс-Груп» було укладено договір №АМ169140 добровільного страхування наземного транспортного засобу «Man», державний номерний знак: НОМЕР_1 . 26.11.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volvo», державний номерний знак: НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з автомобілем «Man», державний номерний знак: НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеної ДТП транспортним засобам завдано механічних ушкоджень. Відповідно до повідомлення про ДТП встановлено вину відповідача у скоєнні ДТП. Страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку надав усі необхідні документи. На підставі цієї заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. Відповідно до страхового акта ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 43 735,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №АТ/0654914 в АТ «СГ «ТАС» (приватне), то остання керуючись ст. ст. 22, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала ПАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 28 470,53 грн. Таким чином, виникла різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 15 264,47 грн., яку просило стягнути з відповідача.

21.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав повністю. Посилаючись на положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілому завдану шкоду у повному обсязі. Стаття 42 зазначеного закону передбачає випадки коли страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Подія, яка сталася 26.11.2021 зафіксована Європротоколом, в якому не відображено наявність обставин, які передбачені ст. 42 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та були би підставою для його відповідальності. Страховик при нарахуванні страхового відшкодування за страховим актом КАСКО №12851/1 та сплати страхового відшкодування платіжним дорученням № 00068568 від 20.12.2021 повинен був врахувати зношеність запчастин, які були пошкоджені внаслідок ДТП. Просив у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відмовити.

29.09.2023 представник позивача ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив у якому зазначила, що предметом позову є саме стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП, а не регресна вимога. Звертаючись з позовом до суду товариство не посилалось на ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на підставу своїх вимог. Правовідносини, що виникли між сторонами повинні регулюватись ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування» і до ПАТ «СК «ПЗУ Україна», яке сплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за заподіяний збиток. Також відповідач помилково вважає, що при розрахунку страхового відшкодування за договором добровільного страхування має враховуватися фізичний знос. Сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту було погоджено, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається без урахування експлуатаційного зносу на підставі кошторису, рахунку СТО. Згідно ст. 993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідач вірно зазначає про необхідність нарахування фізичного зносу, проте плутає доцільність застосування даних норм. Так, норми щодо застосування фізичного зносу відносяться саме до виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування, тобто виплата страхової компанії відповідача, а не виплати за договором добровільного страхування, тобто виплата, яка була здійснена позивачем. Згідно ст.22 ЦК України потерпіла особа має право на повне відшкодування збитків. Повний розмір завданого збитку становить 43735,00 грн., тому саме на вказану суму перейшло право вимоги від потерпілої сторони до позивача згідно ст.993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування». Страховою компанією відповідача було розраховане страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з урахуванням фізичного зносу, внаслідок чого утворилась різниця в розмірі 15 264,47 грн., яка підлягає стягненню з винної особи у ДТП згідно ст. 1194 ЦК України.

30.05.2023 ПАТ «СК «ПАЗ Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до Хустського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01.06.2023 дану цивільну справу передано на розгляд Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області у зв`язку з непідсудністю справи Хустському районному суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 дану справу розподілено в провадження судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчука Б.І.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2023 відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Рівне-Транс-Груп» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 03.09.2021 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ 169140, застрахований транспортний засіб «MAN TGX 18.480», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 06.11.2021 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo», державний номерний знак: НОМЕР_2 , під час виїзду з місця стоянки не врахував габаритів та пошкодив транспортний засіб марки «Man», державний номерний знак: НОМЕР_1 , вину визнав.

29.11.2021 ТзОВ «Рівне-Транс-Груп» звернулося до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового.

Протоколом технічного огляду КТЗ від 27.11.2021 встановлено пошкодження транспортного засобу марки «Man», державний номерний знак: НОМЕР_1 , які спричинені внаслідок ДТП, яке мало місце 26.11.2021.

Відповідно до розрахунку ТОВ «Агротраксервіс» № від 29.11.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Man TGX 18.480», державний номерний знак: НОМЕР_1 становить 48935,26 грн. Зазначену суму ТОВ «Рівне-Транс-Груп» перерахувало на рахунок ТОВ «Агротраксервіс», що підтверджується платіжним дорученням №1441 від 29.11.2021.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до страхового акту каско №12851/1 від 02.05.2022 здійснено розрахунок страхового відшкодування за об`єктом страхування «Man TGX 18.480», державний номерний знак: НОМЕР_1 та нараховано страхове відшкодування в розмірі 43735,00 грн.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 43735,00 грн. на рахунок ТзОВ «Рівне-Транс-Груп», що підтверджується платіжним дорученням №00068658 від 20.12.2021.

Статтею 1 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);

3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Положеннями ст.990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що на виконання умов договору добровільного страхування ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснено ТзОВ «Рівне-Транс-Груп» страхове відшкодування у розмірі 43735,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/0654914, транспортний засіб «Volvo», державний номерний знак: НОМЕР_2 , застрахований у АТ «СГ «ТАС».

АТ «СГ «ТАС» на підставі вимоги ПАТ «СК «ПЗУ Україна» №16993/12851/1 від 05.05.2022 здійснило страхове відшкодування на рахунок останнього з урахуванням зносу на замінені деталі у розмірі 28 470,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням №267772 від 15.05.2022.

12.01.2023 ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до відповідача із заявою (претензією) про відшкодування зазначивши, що ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ТзОВ «Рівне-Транс-Груп» у розмірі 43735,00 грн. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування ПАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 28470,53 грн. Таким чином, виникла різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 15264,47 грн., яку просило перерахувати у місячний термін підставі ст. 1194 ЦК України.

За змістом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1194 ЦК України передбачає, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало потерпілій особі суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП спричиненої відповідачем.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації відповідно до ст. 108 ЗУ «Про страхування».

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду від 03.09.2018 у справі №464/1937/16-ц.

Таким чином, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» набуло право на звернення з вимогою до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування на підставі ст.1194 ЦК України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилався на положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», проте, суд не може їх взяти до уваги, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою на підставі ст. 1194 ЦК України, а не з позовом у порядку регресу відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Щодо заперечень відповідача про те, що страховик при нарахуванні страхового відшкодування повинен був врахувати зношеність запчастин, які були пошкоджені внаслідок ДТП слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 50 ч.1 ст.1 ЗУ «Про страхування», страхова виплата (страхове відшкодування) - це грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.102 ЗУ «Про страхування», у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.

Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Зі змісту договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 169140 від 03.09.2021 укладеного між позивачем та ТОВ «Рівне-Транс-Груп», а саме з розділу 7.1 «Застраховані страхові випадки» вбачається, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок ДТП страхове відшкодування визначається без врахування зносу. Крім того, діючи законодавство не передбачає врахування зносу запчастин при розрахунку страхового відшкодування за договорами добровільного страхування.

Слід зазначити, що врахування зносу при розрахунку страхового відшкодування передбачено ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», але зазначений Закон регулює питання нарахування страхового відшкодування ПАТ «Страхова група «ТАС» за договором страхування цивільно-правової відповідальності з ОСОБА_1 і не застосовується до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем, як страхувальником здійснено страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, тому посилання відповідача на ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», який, на його думку, повинен регулювати спірні правовідносини є помилковим, оскільки відповідно до його преамбули цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) N 303-A, пункт 29.

Суд вважає, що оскільки ПАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило власнику застрахованого автомобіля суму страхового відшкодування в повному розмірі, тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути різницю між розміром страхового відшкодування та розміром завданої ним шкоди в розмірі 15264,47 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 979, 988, 990, 1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 40, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20782312) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 15 264,47 гривень (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят чотири гривні, сорок сім копійок) та 2684,00 гривень (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні, 00 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя