Справа № 473/899/23
РІШЕННЯ

іменем України

(ДОДАТКОВЕ)

"11" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового Ціліциної О.В., представника заявниці Боднарука В.В., представників заінтересованої особи Міністерства оборони України Ануфрієвої Д.В., Дубчака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій зі стримування військової агресії російської федерації в районі населеного пункту Ямполівка Лиманського району Донецької області, загинув її син ОСОБА_3 , який був військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 .

Заявниця звернулася до Вознесенського відділу ДРАЦС з приводу державної реєстрації смерті сина.

Проте 21 лютого 2023 року їй було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у заявниці медичних документів про смерть сина, оскільки ОСОБА_3 документально значиться зниклим безвісти під час виконання бойового завдання.

Враховуючи наведене, заявниця просила про встановлення в судовому порядку факту смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Ямполівка Лиманського району Донецької області.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 11 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі населеного пункту Ямполівка Лиманського району Донецької області, Україна.

11 серпня 2023 року заявниця ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині встановлення того, що смерть ОСОБА_3 настала під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій.

В судовому засіданні, яке проводилося без участі заявниці ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_4 заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та обґрунтував її тим, що без встановлення цієї обставини, яка була предметом розгляду та доведення під час розгляду справи по суті, заявниця позбавлена можливості отримати гарантовану державою виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

В судовому засіданні представники заінтересованої особи Міністерства оборони України Ануфрієва Д.В., Дубчак Д.В. проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечували, вказуючи на те, що законом не передбачено ухвалення додаткового рішення в межах окремого провадження, встановлення факту смерті особи в судовому порядку не передбачає встановлення та зазначення в резолютивній частині рішення обставин смерті. Також просили врахувати, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 було обґрунтоване заявницею у заяві про встановлення відповідного факту виключно необхідністю реєстрації смерті сина, а не отриманням певних виплат, в тому числі грошової допомоги, судове рішення в частині реєстрації смерті ОСОБА_3 повністю виконане, що виключає ухвалення додаткового рішення. Крім цього, звертали увагу суду на недоведеність тверджень заявниці про наявність у неї (у зв`язку з не встановленням у судовому рішенні обставин смерті сина) перешкод на отримання одноразової грошової допомоги та можливість оскарження дій, бездіяльності, рішень з цього питання в адміністративному порядку.

Заявниця ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , представники заінтересованих осіб Вознесенського відділу ДРАЦС, ВЧ НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України вважав можливим проводити розгляд справи без участі вказаних осіб.

Заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_4 , представників заінтересованої особи Міністерства оборони України Ануфрієвої Д.В., Дубчака Д.В., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті вбачається, що остання просила суд встановити (цитата): «факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Ямполівка, Лиманського району, Донецької області».

Як з приводу самого факту смерті, так і з приводу того, що смерть ОСОБА_3 відбулася під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій сторонами в судовому засіданні надавалися, а судом досліджувалися докази, зокрема: показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; копія сповіщення командира ВЧ НОМЕР_1 про смерть від 19 квітня 2022 року №642/86 (а.с. 41); копія сповіщення командира ВЧ НОМЕР_1 про зникнення безвісти від 29 квітня 2022 року №642/144 (а.с. 5); копії матеріалів проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за призовом солдата ОСОБА_3 від 30 березня 2023 року (а.с. 54-62); інші матеріали.

Вказаними доказами повністю підтверджено факт смерті ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій.

Натомість, у своєму рішенні суд лише констатував факт смерті ОСОБА_3 із зазначенням особистих даних померлого, часу та місця смерті, що свідчить про те, що судом не ухвалено рішення щодо усього обсягу вимог заявниці.

За встановленого, суд вбачає підстави для ухвалення додаткового рішення у частині невирішених вимог.

При цьому суд не може погодитися з доводами представників Міністерства оборони України щодо того, що:

- законом не передбачено ухвалення додаткового рішення в межах окремого провадження, оскільки згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено обмеження щодо ухвалення додаткового рішення у справах окремого провадження, що вказує на можливість застосування правил ст. 270 ЦПК України до зазначеної категорії справ;

- встановлення факту смерті особи в судовому порядку не передбачає встановлення та зазначення в резолютивній частині рішення обставин смерті, оскільки такі твердження суперечать положенням ст. 315 ЦПК України (наприклад: п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає встановлення факту смерті особи у разі, коли така особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає встановлення у судовому порядку інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб);

- встановлення факту смерті ОСОБА_3 було обґрунтоване заявницею у заяві про встановлення відповідного факту виключно необхідністю реєстрації смерті сина, а не отриманням певних виплат, в тому числі грошової допомоги, а судове рішення повністю виконане, оскільки такі твердження суперечать змісту заяви про встановлення факту смерті (у заяві про встановлення факту смерті ОСОБА_1 чітко зазначала, що встановлення цього факту їй необхідне для реєстрації смерті сина та подальшого отримання передбачених законом виплат), а заявниця не отримала виплат, з метою отримання яких в тому числі подавалася відповідна заява;

- заявницею не доведено наявність у неї перешкод на отримання одноразової грошової допомоги та можливість оскарження дій, бездіяльності, рішень з цього питання в адміністративному порядку, оскільки вказані обставини не мають значення для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, ухвалення якого залежить виключно від обставин, зазначених у ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Тому, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Вознесенську Миколаївської області, громадянина України, під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв