У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про усиновлення дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області Ужгородська районна військова адміністрація Закарпатської області та ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про усиновлення дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області Ужгородська районна військова адміністрація Закарпатської області та ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали заяви суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Заява про усиновлення дитини подається до суду у порядку, передбаченому главою 5 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст.ст. 310, 311 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 311 ЦПК України, заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано АДРЕСА_1 , місцем проживання АДРЕСА_2 .

Місцем проживання малолітньої дитини, щодо якої подається заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано АДРЕСА_3 , а також АДРЕСА_2 .

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, а саме відмітки у паспортному документі громадянина України (копія наявна у матеріалах заяви) зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано АДРЕСА_1 . НОМЕР_1 .

Згідно матеріалів справи (копії витягу з реєстру територіальної громади) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Натомість доказів на підтвердження фактичного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , матеріали заяви не містять.

З наведеного вбачається, що дана справа територіально не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

При цьому заява жодним чином не містить обґрунтування щодо підстав звернення із заявою про усиновлення саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Слід зазначити, що матеріали позовної заяви містять копію Договору оренди житлового приміщення від 15 березня 2023 р.

Проте, суд зазначає, що договір про оренду житла не є документом, що офіційно підтверджує зареєстроване місце проживання чи перебування особи. Сама по собі наявність договору оренди не може свідчити, що вказана у договорі адреса є зареєстрованим місцем перебування заявника, заінтересованої особи та неповнолітньої дитини.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» регулює питання щодо місця про місця проживання фізичної особи.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під місцем перебування розуміється житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Під місцем проживання цей Закон визначає житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає; декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) регулюється Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (надалі - Порядок).

У відповідності до ч. 1 ст. 4 і ч. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п. 4 і п. 5 вищевказаного Порядку, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

Відповідно до п. 2 і п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: 1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; 2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; 3) витягу з реєстру територіальної громади.

З дня запровадження доступу до відомчої інформаційної системи, але не пізніше 1 березня 2022 року, інформація про місце проживання (перебування) особи підтверджується також із зазначеної відомчої інформаційної системи.

Отже, чинним законодавством чітко передбачено вимоги до декларування/реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які це підтверджують.

Заявником не надано належних та допустимих доказів проходження передбаченої Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», а також Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 процедури реєстрації місця перебування.

Таким чином, докази на підтвердження обставин про зареєстроване місце проживання чи перебування дитини, відносно якої порушується питання про усиновлення, на території м. Ужгород чи Ужгородського району Закарпатської області до заяви не надано.

Слід звернути увагу на те, що підсудність даної категорії справ визначається не за зареєстрованим місцем проживання заявника, а за місцем проживання дитини, а відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання дитини є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Як вказано вище, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як підтвердження її місця проживання на території на яку поширюється юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду - матеріали справи не містять.

Таким чином, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження того, що заява підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

У відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заяву слід залишити без руху і надати заявникові строк у п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 311, 312 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про усиновлення дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області Ужгородська районна військова адміністрація Закарпатської області та ОСОБА_3 ,- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити заявника, що у разі не виконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош