КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 752/3930/22
Апеляційне провадження
№22-ц/824/5192/2023
№ 22-з/824/769/2023
6 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
при секретарі Степанюк І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяви ОСОБА_1 та представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Галич Ірини Леонідівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконними та скасування наказу та рішення Наглядової ради,
у лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу в.о. голови правління АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Єрмакова С.О. від 20 грудня 2021 року №2147-к «Про обмеження прав доступу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 »; визнання незаконним та скасування наказу в.о. голови правління АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Єрмакова С.О. від 24 грудня 2021 року №2174-к «Про продовження обмеження прав доступу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 », визнання незаконним та скасування наказу в.о. голови правління АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Єрмакова С.О. від 20 січня 2022 року №67-к «Про продовження обмеження прав доступу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 »; визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 16-17 грудня 2021 року, оформлене протоколом №29 з питань порядку денного №34: щодо службового розслідування щодо можливого недодержання працівниками Департаменту комплаєнс-контролю процедури системи управління ризиками та контролю за дотриманням норм (комплаєнс) банку та стягнення судових витрат.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

15 травня 2023 року представник відповідача - адвокат Галич І.Л. подала до Київського апеляційного суду заяву про компенсацію судових витрат відповідача на

професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 365 686грн витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді, зазначаючи, що це є попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

31 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Галич І.Л. про підтвердження розміру судових витрат, в якій зазначено, що на представництво інтересів відповідача у апеляційному суді адвокати АО «Екво» витратили 40,6 годин, зокрема на правовий аналіз апеляційної скарги ОСОБА_1 , підготовку відзиву на апеляційну скаргу, підготовку заперечень на клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, на правовий аналіз пояснень позивача та підготовку клопотання про залишення їх без розгляду, юридичний аналіз нових доказів ОСОБА_1 та участь у судових засіданнях, тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача 354 532,59грн.

У запереченнях на заяву представника відповідача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 просить відмовити у стягненні цих витрат, посилаючись на те, що адвокат Галич І.Л. у судовому засіданні не заявляла про те, що надасть докази понесених витрат після ухвалення судового рішення, а надані представником відповідача документи не підтверджують понесених відповідачем витрат.

25 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з АТ «Укрексімбанк» на його користь 44 500грн витрат на професійну допомогу.

Представником відповідача - адвокатом Галич І.Л. подане клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги до 3 000грн.

Колегія суддів, заслухавши учасників справи, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а заява представника відповідача - адвоката Галич І.Л. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що апеляційний суд зробив висновок про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , змінивши мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, проте правовий результат вирішення спору залишився без змін, то розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи апеляційним судом, не здійснюється.

Подібної правової позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат в разі зміни мотивувальних частин судових рішень місцевих чи апеляційних судів (постанови від 8 лютого 2023 року у справі №161/14194/20, від 25 січня 2023 року у справі №351/2084/20, від 31 серпня 2022 року у справі №638/12920/13-ц).

Враховуючи вищезазначене, заява ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація,

досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу суду надані:

- договір про правову допомогу та юридичні послуги, укладений між АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та Адвокатським об`єднанням «Екво» 31 травня 2022 року, предметом якого є надання фірмою клієнту послуг щодо проекту та/або згідно з інструкціями клієнта, які надаються час від часу та прийняті до виконання фірмою;

- спеціальні умови до договору від 31 травня 2022 року, згідно яких для захисту інтересів клієнта з метою відмови у задоволенні пред`явлених до клієнта позовів, адвокатське об`єднання надасть правову допомогу у вирішенні спорів за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розглядаються Голосіївським районним судом міста Києва. Також у спеціальних умовах сторони договору погодили гонорари адвокатів, які визначені у доларах США і залежать від посади особи, яка надає правову допомогу, а також від судової інстанції;

- рахунки-фактури виконаних робіт:

від 2 лютого 2023 року: підготовка процесуальних документів - 6 582,35грн;

від 1 березня 2023 року: вивчення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду та додаткове рішення суду, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка заперечень на клопотання про зупинення провадження у справі, доопрацювання відзиву на апеляційну скаргу, фіналізація відзиву на апеляційну скаргу, вивчення апеляційної скарги, юридичний аналіз стосовно заперечень, зміни і доповнення до проекту відзиву - 139 509,22грн;

від 3 квітня 2023 року: підготовка інформації про статус справи і поточні задачі, вивчення пояснень ОСОБА_3 , підготовка клопотання про залишення їх без розгляду, ел. листування з клієнтом щодо актуального статуту справи, вивчення ухвали КАС про відмову у зупиненні провадження у справі, ел. листування з клієнтом щодо цього

- 28 523,52грн;

від 1 травня 2023 року: юр. аналіз щодо підсилення позиції у справі, юр. аналіз щодо процесуальної стратегії у судовому засіданні, підготовка пояснень, нарада стосовно підготовки до судового засідання, доопрацювання пояснень по справі, візит до КАС для подачі пояснень, підготовка до судового засідання, вивчення інформації за результатами судового засідання, візит до КАС для участі у судовому засіданні, підготовка заяви про компенсацію судових витрат, підготовка до судового засідання, вивчення відповіді ОСОБА_1 на пояснення банку, транспортні витрати - 180 459,25грн;

- докази оплати рахунків та акти здачі-приймання робіт (наданих послуг).

Оцінюючи розмір судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи у апеляційному суді, враховуючи критерії, встановлені у статті 137 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатським бюро робіт, колегія суддів вважає наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів враховує, що правова позиція сторін у справі не змінювалася, адвокатам не було необхідності вивчати додаткові джерела права та законодавство, тривала підготовка відзиву на апеляційні скарги та пояснення позивача не є підставою для відшкодування витраченого для цього часу у повному обсязі, крім того, необхідно врахувати, що спір є трудовим.

З урахуванням наведеного, положень норм матеріального і процесуального права, фактичних обставин справи, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що відшкодуванню відповідачу підлягають витрати на правову допомогу за рахунок позивача у сумі 7 000грн.

Керуючись статтями 270, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Заяву представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвоката Галич Ірини Леонідівни задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», , що знаходиться у м. Києві, вул. Антоновича, 127, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000грн.

В решті вимог заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач Рейнарт І.М.

Судді Кирилюк Г.М.

Ящук Т.І.