Провадження № 2/344/2952/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 02.08.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1040 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . З моменту одруження сторони проживали з батьками відповідача в їх квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син ОСОБА_3 . Сторони у шлюбі фактично прожили до липня 2023 року. Але в липні 2019 року відносини між сторонами стали дуже напруженими, відсутність нормальної комунікації, відсутність поваги до позивача, як до законної дружини та матері призводили до сварок та емоційного спустошення. Відповідач почав вести розгульний спосіб життя, зраджував позивачці, грав в азартні ігри і в результаті витратив та програв всі зароблені кошти та сімейні заощадження «на власну квартиру». Через борги відповідача в серпні-вересні 2021 року подружжя змушене продати два автомобіля, які були придбані за спільні гроші, квартиру, в якій проживали для погашення боргів відповідача і переїхали в орендоване житло. На даний час син ОСОБА_3 проживає з позивачем, а відповідач продовжує виконувати роль батька. Позивач вважає, що розірвання шлюбу буде корисним, вивільняючим кроком для кожного в родині. Рішення про розірвання шлюбу є абсолютно зрілим та базується на потребі позивача і потребі сина у психологічному комфорті, здоровій атмосфері вдома і здоровій комунікації. Вважає, що примирення між сторонами абсолютно неможливе, рішення розірвати шлюб є остаточним та виваженим. Причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін суперечитиме інтересам позивача, інтересам дитини і є неможливе. Зазначає, що син проживає разом з нею, відповідач не заперечував, адже він має можливість спілкуватись та проводити час з сином, спору про це в сторін немає.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала щодо надання строку на примирення, просила розірвати шлюб та залишити сина ОСОБА_3 проживати разом з нею. До заяви долучено терміновий заборонний припис серії АА 167962 від 24.09.2023 року стосовно ОСОБА_2 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , довідка №2678 від 24.09.2023 року видана ОСОБА_1 про те, що вона зверталась у відділення невідкладної допомоги, діагноз: хімічний опік кон`юктиви обох очей, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №213673 від 24.03.2023 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №994997 стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП

29 вересня 2023 року відповідач подав до суду заяву, в якій просить надати сторонам строк для примирення тривалістю 6 місяців.

Позивач заперечувала щодо надання строку на примирення, посилаючись на те, що бажання позивача розірвати шлюб є твердим та рішучим, що не підлягає ніяким сумнівам, відповідач був не порядним сім`янином, застосовував до неї лайку, принижував, ображав, маніпулював, обманював, вів розгульний спосіб життя та грав азартні ігри, через які сторони втратили квартиру та автомобілі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2013 року, про що 02 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №1040, що підтверджується наданим позивачем свідоцтвом про шлюб.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зареєстровано сторін спору.

В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Сторони не просили про залучення до участі у справі органу опіки та піклування.

Також не заявлено про спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків.

Для забезпечення юридичної визначеності може бути вирішено питання про визначення юридичного місця проживання дитини. Однак це судове рішення не належить до судових рішень про участь одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків. Законом встановлено інший порядок розгляду даних спорів.

У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

А відтак, суд вважає, що надання строку на примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для надання сторонам у справі строку на примирення відсутні, в зв`язку з чим заява відповідача не підлягає задоволенню.

Вимоги позивача обґрунтовано належними правовими підставами.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.08.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1040.

Визнати юридичне місце проживання, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.