Справа № 149/1905/23
Провадження № 22-ц/801/2114/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач :Оніщук В. В.
УХВАЛА

11 жовтня 2023 рокуСправа № 149/1905/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді-доповідача Оніщука В. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року,

встановив:

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_3 04 жовтня 2023 року через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Водночас ОСОБА_3 ставить питання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із тим, що вона є внутрішньо переміщеною особо, не отримує жодних доходів та перебуває на утриманні своє дочки.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Подаючи позов у 2023 році, ОСОБА_1 заявляла одну вимогу немайнового характеру, яка з урахуванням пп. п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» мала бути оплачена судовим збором у розмірі 1 073,60 грн

Отже, сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягає судовий збір у розмірі 1 610,4 грн (1 073,6 грн х 150%).

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у випадку якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З огляду на викладене апеляційний суд виснує, що надана ОСОБА_3 довідка від 13 квітня 2022 року № 1330- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є достатнім доказам на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображають майновий стан особи.

Інших доказів, які б свідчили про майновий стан ОСОБА_3 , зокрема, довідки податкового органу про розмір її річного доходу за попередній календарний рік, виписки з банківських рахунків, скаржниця суду не надала.

З огляду на викладене апеляційний суд виснує, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно ч. 2, ч. 6 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, її слід залишити без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

-надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору або його зменшення, відстрочення або розстрочення сплату судового збору, відповідно до закону.

Сплату судового збору необхідно провести за наступними платіжними реквізитами:

отримувач: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/ 22030101

,

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

рахунок № UA0002856.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п?яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук