ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/120/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Скобіоли О.П., представника скаржника Чарухи Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката Чарухи Ростислава Ростиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) Степанової Аліни Володимирівни, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся зі скаргою адвокат Чаруха Р.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Степанової А.В. В обґрунтування скарги зазначено, що 02.08.2008 року ОСОБА_1 , уклав шлюб з ОСОБА_2 , який 03.12.2018 року був розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від спільного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 рішенням Дарницького районного суду м. Києві з ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на користь стягувача на утримання дітей: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на кожного з дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з 16.05.2016 року та до досягнення дітьми повнолітня. Починаючи з 16.05.2016 року станом на дату подачі вказаної скарги ОСОБА_1 , своєчасно сплачував аліменти на користь своїх дітей в повному обсязі. 24.01.2023 року стягувач звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , на її користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн., та неустойки (пені) по заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2023 року було частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн., та неустойку (пеню) по заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 23.06.2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 121822,73 грн., були залишені без задоволення, а розмір стягнутої пені з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , був зменшений до 30000,00 грн. Під час розгляду вищевказаної справи скаржнику стало відомо, що Головним державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Степановою А.В., було здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , за аліментами у розмірі 121822,73 грн., в основу розрахунку був покладений середній розмір заробітної плати по регіону. З зазначеним розрахунком скаржник не згоден, оскільки здійснював сплату аліментів відповідно до рішення суду, а саме сплачував суму не меншу 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Окремо зазначив, що до 29.09.2020 року, скаржник працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «КПМГ-Україна», та сплачував аліменти більш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Згідно наказу № 237-к, від 29.09.2022 року, ОСОБА_1 , був звільнений з ТОВ «КПМГ-Україна» за власним бажанням. Також вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народився син від цивільної дружини ОСОБА_5 , що суттєво впливає на його матеріальний стан. Крім того зазначив, що державний виконавець в порушення ст.74 «Закону України», не повідомляв боржника, про необхідність сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж встановленому рішенням суду. Підтвердив, що починаючи з 19.11.2020 року скаржник почав сплачувати аліменти вже в значно меншій сумі, але у відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2016 року. Тому вважає перерахунок здійсненний державним виконавцем неправомірними.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених в ній підстав, наполягав на її задоволенні. Додатково зазначив, що про існування розрахунку дізнались під час розгляду справи про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в апеляційному суді. Тому вважає що строк на звернення з вказаною скаргою пропущено з поважних причин.

Від стягувача ОСОБА_2 , надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, що в період роботи ОСОБА_1 , в ТОВ «КПМГ-Україна», щодо сплати аліментів опікувалася бухгалтерія цього товариства, робила розрахунки та перераховувала на користь стягувача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 саме у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на кожного з дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Скаржник був обізнаний про це і жодним чином не оскаржував нарахування аліментів за час своєї роботи. Після звільнення скаржника з ТОВ «КПМГ-Україна» скаржник мав належно законно виконувати судове рішення щодо сплати аліментів. Але вимоги закону щодо обов`язковості судового рішення відповідач не дотримався, наслідком чого для нього настала юридична відповідальність. Згідно ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Доводи скаржник, щодо сплати аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку не є слушними, оскільки заборгованість у скаржника по аліментам виникла з часу, коли він припинив працювати і відповідно ч. 2 ст. 195 СК України має розраховуватись, не з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. З жовтня місяця 2020 року скаржник не працював і жодних надходжень по аліментам на користь стягувача від нього у жовтні 2020 року не було. Саме з жовтня місяця 2020 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, зробленим Головним державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Аліною Степановою згідно виконавчого листа 753/9285/16, виданого Дарницьким районним судом м. Києва. Окремо зазначила, що скаржник уникав отримання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві. Також скаржник, достеменно, знаючи про те, що він є боржником по аліментним зобов`язанням мав право як сторона виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, тощо, але такими правами не скористався, крім того з моменту звільнення з ТОВ «КПМГ-Україна» не подав виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, не повідомив виконавця про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини. З урахуванням викладеного просила відмовити у задоволенні скарги.

Від представника Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві надійшло заперечення на скаргу, відповідно якого, останній просить відмовити боржнику у задоволенні скарги у зв`язку з тим, що головним державним виконавцем Степановою А.В., вчинялись дії спрямовані на стягнення аліментів здійсненні відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та боржником не подавались документи, що підтверджують самостійну сплату аліментів.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 16.06.2009 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.04.2009 року народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження від 30.12.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від ІНФОРМАЦІЯ_3 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та стягнуто на її користь з ОСОБА_1 , на утримання дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходів) на кожного з дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.05.2016 року і до досягнення повноліття кожним із дітей.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії трудової книжки сері НОМЕР_1 оформленої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що 30.09.2020 року ОСОБА_1 , було звільнено з ТОВ «КПМГ-Україна» на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

Згідно з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 14.08.2020 року виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_1 , та ОСОБА_9 .

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Києва) Бойчуком М.О., 30.08.2021 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожного з дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 16.05.2016 року і до досягнення повноліття кожним із дітей. Зазначеною постаново, було зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з розрахунком заборгованості наданого Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві вбачається, що станом на 15.02.2023 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 , складає 121822,73 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2023 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та стягнуто з ОСОБА_1 , на її користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн., неустойку (пеню) зі сплати аліментів у розмірі 121822,73 грн.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 23.06.2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , було задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2023 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів скасовано та ухвалене нове. Позовні вимоги ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 121822,73 грн., було залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2023 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення неустойки(пені) зі сплати аліментів було змінено, та зменшено розмір стягнутої пені з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , до 30000,00 грн.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження, - п.3 розділу XVI Інструкції № 512/5.

З матеріалів виконавчого провадження ВП № 66632537 від 30.08.2021 року вбачається, що відповідно до виконавчого листа адреса мешкання ОСОБА_1 , зазначена: АДРЕСА_1 , на яку здійснювалось відправлення державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження та розрахунки заборгованості.

Постановою державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві від 30.08.2021 року було зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що зазначену декларацію ОСОБА_1 , до державного виконавця подано не було. Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 , неодноразово державним виконавцем на адресу останнього направлялись розрахунки заборгованості, а саме від 10.09.2021 року, 21.02.2022 року, 05.05.2022 року, 07.06.2022 року, 16.09.2022 року, 17.11.2022 року та 15.02.2023 року, проте дій з боку боржника на спростування заборгованості та підтвердження своєчасної сплати аліментів матеріали виконавчого провадження не містять. Інформація про працевлаштування скаржника в ньому відсутня і така державному виконавцю на час відкриття провадження не повідомлялася.

Суд враховує, що після звільнення 30.09.2020 року ОСОБА_1 , з ТОВ «КПМГ-Україна» у останнього змінився майновий стан, внаслідок чого він відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" повинен був надати державному виконавцю декларацію про доходи та майно, проте цього не зробив.

Аналізуючи виписки по рахункам ОСОБА_2 , вбачається, що платежі по аліментам здійснювались не завжди своєчасно, внаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи наведене суд вважає доводи представника скаржника щодо відсутності у ОСОБА_1 , заборгованості не обгрунтовані, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Державний виконавець здійснював нарахування заборгованості відповідно до вимог ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України, належних доказів на підтвердження того, що державний виконавець при здійсненні спірного розрахунку не дотримався вимог законодавства матеріали справи не містять

Згідно із ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись до суду скаржник просить поновити строк для подання скарги, оскільки про існування заборгованості він дізнався під час розгляду справи у Київському апеляційному суді 23.06.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи наведене, суд вважає причини пропуску поважними та поновлює строк скаржнику для подання скарги.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 77-82, 89, 287, 288, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката Чарухи Ростислава Ростиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) Степанової Аліни Володимирівни - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали виготовлено 25.09.2023 року.

Суддя С.В. Кулик