Справа №932/9008/23
Провадження №2/932/2514/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про усунення правової невизначеності та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Смартфінанс», Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про усунення правової невизначеності та стягнення моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 року справу передано на розгляд судді Кудрявцевій Т.О.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї копіями документів, суд вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, звертаючись за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, за своїм місцем реєстрації, позивач керується ч.5 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12.05.1991 р №1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачене саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно з п.п. 1, 7 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

За змістом п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У позовній заяві позивач просить суд усунути правову невизначеність в рамках кредитного договору №119106684 від 27.03.2017, сторонами по якому виступають АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , а саме: встановити, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які права та обов`язки боржника в рамках кредитного договору №119106684 від 27.03.2017 через не укладання цього договору з її сторони; встановити, що у ТОВ «Смартфінанс» відсутні будь-які права та обов`язки кредитора в рамках кредитного договору №119106684 від 27.03.2017, зокрема права вимоги боргових зобов`язань до ОСОБА_1 , через не укладання останньою дійсного договору; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Таким чином вбачається, що позивач не звертається до суду з позовною заявою як споживач фінансових послуг, оскільки згідно обґрунтування позовної заяви, оспорюваний договір вона не укладала, у зв`язку з чим згадана норма права не підлягає застосуванню.

А відтак, на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не розповсюджується положення ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому на них не поширюються вимоги ЦПК України про право позивача на альтернативну підсудність - за її місцем проживання.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом до двох юридичних осіб, згідно з відповідді №270036 від 12.10.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СМАРТФІНАНС», зареєстровано за адресою: м.Київ, вул.Польова, буд.24 Д, що в Солом`янському районі м.Києва.

Відповідно до Відповіді №270077 від 12.10.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуань, АТ «БАНК ФОРВАРД», яке також розташовано в м.Києві та знаходиться в стані припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що місцезнаходження відповідачів не відноситься до території Шевченківського району на який розповсюджується юрисдикція Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, суд вважає за необхідне даний позов направити за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва, тобто за місцезнаходженням відповідача ТОВ «СМАРТФІНАНС».

Керуючись ст.ст. 31, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про усунення правової невизначеності та стягнення моральної шкоди передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О.Кудрявцева