Головуючий у суді першої інстанції: Волчко А.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря Несторовича на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Волчка А.Я., у справі № 369/17413/21 за позовом заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Антонюка Дениса Олександровича в інтересах держави в особі Борщагівської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Антонюк Д.О. в інтересах держави в особі Борщагівської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області звернувся до суду з позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням. Зазначав, що Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 28 вересня 2018 року прийнято рішення № 81 «Про надання цільової одноразової матеріальної допомоги», в тому числі і відповідачу ОСОБА_1 . Відповідно до даного рішення, останній отримав від Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області матеріальну допомогу для покращення свого матеріального стану на суму 5 000,00 грн. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року, яка набрала законної сили, встановлено, що депутат Карпенко Ю.О. Софіївсько-Борщагівської сільської ради, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. з ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 28 вересня 2018 року брав участь у голосуванні по питанню надання цільової одноразової матеріальної допомоги особисто собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі п. 22 КУпАП та закрито провадження у справі № 369/3600/20. Таким чином, вказаною постановою встановлено, що рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 81 від 28 вересня 2018 року суперечать нормам законодавства та підлягає визнанню незаконним та скасуванню. В результаті вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, він своїми неправомірними діями спричинив державі в особі Софіївсько-Борщагівської сільської ради збитків на загальну суму 5 000,00 грн. З урахуванням викладеного, заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Антонюк Д.О. в інтересах держави в особі Борщагівської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області просив визнати незаконним та скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 вересня 2018 року № 81 «Про надання цільової одноразово матеріальної допомоги» в частині надання цільової одноразової матеріальної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 5000,00 грн., та стягнути з ОСОБА_1 на користь Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області кошти у сумі 5000,00 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року відмовлено в задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області Антонюка Д.О. в інтересах держави в особі Борщагівської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І.Н. подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 вересня 2018 року № 81 в частині надання ОСОБА_1 цільової одноразової матеріальної допомоги у розмірі 5000,00 грн. прийняте з порушенням норм антикорупційного законодавства, підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а незаконно отримані ОСОБА_1 грошові кошти підлягають стягненню з останнього на користь Борщагівської сільської територіальної громади на підставі ст. 66 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Звертає увагу на те, що правовідносини у вказаній справі пов`язані з порушенням майнових прав Борщагівської сільської територіальної громади на кошти місцевого бюджету та необхідністю скасування в частині рішення ради, прийнятого з порушенням антикорупційного законодавства, на підставі якого ці кошти вибули із власності територіальної громади. Відтак, у даній справі органом до повноважень якого віднесено здійснення захисту порушених інтересів територіальної громади є Борщагівська сільська рада, проте останньою захист прав та інтересів територіальної громади не здійснено, не вжито будь-яких заходів для відшкодування незаконно виплачених коштів. При цьому, листами від 08 жовтня 2021 року №1458 вих-21 та від 22 жовтня 2021 року №1712 вих-21 прокуратурою було проінформовано Борщагівську сільську раду, щодо порушення інтересів держави внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення та витребувано інформацію про вжиті уповноваженим органом заходи для захисту таких інтересів. Звертає увагу на те, що Борщагівська сільська територіальна громада не є конкретно визначеною, належним чином зареєстрованою юридичною особою, як наслідок, позбавлена права на самостійне звернення до суду за захистом порушених прав. У даному спорі територіальна громада не може мати такий самий правовий статус, що й інші учасники цих правовідносин, оскільки територіальна громада не відноситься до суб`єктів владних повноважень. В даному випадку прокурор звернувся з позовною заявою самостійно, як позивач, що виключає застосування положень ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до спірних правовідносин. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково ототожнив поняття «суб`єкта владних повноважень» та «територіальної громади». Відтак, прокуратурою було доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Борщагівської сільської територіальної громади в суді, а стягнення шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням, на користь Борщагівської сільської ради призведе до відновлення порушеного майнового права територіальної громади.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2018 року Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення № 81 «Про надання цільової одноразової матеріальної допомоги», в тому числі і відповідачу ОСОБА_1 . Відповідно до даного рішення, ОСОБА_1 отримав від Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області матеріальну допомогу для покращення свого матеріального стану на суму 5 000,00 грн.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 28 вересня 2018 року, під час прийняття вищевказаного рішення, брав участь у голосуванні по питанню надання цільової одноразової матеріальної допомоги особисто собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі п. 22 КУпАП, провадження у справі закрито.

Листами від 08 жовтня 2021 року №1458 вих-21 та від 22 жовтня 2021 року №1712 вих-21 Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області було проінформовано Борщагівську сільську раду, щодо порушення інтересів держави внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення та витребувано інформацію про вжиті уповноваженим органом заходи для захисту таких інтересів

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що прокурор не обґрунтував у суді підстави для представництва інтересів Софіївсько-Борщагівської сільської ради, правонаступником якої є Борщагівська сільська територіальна громада Бучанського району Київської області, на користь якої просив стягнути грошові кошти, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Прокурором не було надано суду належних та допустимих доказів підтвердження того, що попередньо до звернення до суду він повідомив Борщагівську сільську територіальну громаду Бучанського району Київської області про таке представництво та про подачу майбутнього позову із зазначенням предмету спору.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень. З метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставою для звернення прокурора до суду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час подання позову до суду, передбачено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу відповідно до положення частини четвертої статті 56 ЦПК України.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням, прокурором не було обґрунтовано підстави для представництва інтересів Борщагівської сільської територіальної громади Бучанського району Київської області, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Так прокурором не було надано суду належних та допустимих доказів підтвердження того, що попередньо до звернення до суду він повідомив Борщагівську сільську територіальну громаду Бучанського району Київської області про таке представництво та про подачу майбутнього позову із зазначенням предмету спору.

В матеріалах справи відсутні докази того, що прокурором було встановлено наявність чи відсутність вжитих територіальною громадою заходів щодо відновлення порушених майнових інтересів держави.

Колегія суддів враховує, що звертаючись до суду з даним позовом прокурор наполягав на задоволенні його вимоги про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 5000,00 грн. саме на користь Борщагівської сільської ради, яка водночас є відповідачем у даній справі, що свідчить про встановлення процесуального випадку за якого позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, що не передбачено положеннями ЦПК України.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця І.Н. підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря Несторовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді