Провадження №2/523/662/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,

представника відповідача - Шарандак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 218281,98 грн.

В обґрунтування позову ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» вказувало на те, що в результаті ДТП, яка сталася 09 грудня 2018 року з вини водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «BMW 730D», державний номерний знак НОМЕР_1 , був пошкоджений автомобіль «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0041954 від 18 вересня 2018 року. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2019 року відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Scania R 380», склала 318281,98 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УПСК», які у свою чергу компенсували 100000 грн. у межах ліміту відповідальності, а суму залишку завданої шкоди у розмірі 218281,98 грн. позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та признчено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27 червня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Портной М.І. надав суду відзив на позов, в якому заперечував проти розміру відшкодування шкоди, визнавши позов у сумі 46690,86 грн.. При цьому, він зазначив, що позивач сплатив страхове відшкодування,покривши збитки, завдані внаслідок ДТП, шляхом оплати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, замість вартості завданого матеріального збитку, що значно менше за вартість відновлювального ремонту. За результатами оціночної діяльності TOB «ITC Моторс» матеріальний збиток, завданий автомобілю марки «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження під час ДТП оцінено у розмірі 146690,86 грн. З урахуванням компенсації страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. у межах ліміту відповідальності, різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу та страховою виплатою становить 46690,86 грн. З зазначеного вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем на суму 218281,98 грн. є необґрунтованими. Одночасно представник відповідача заявив клопотання про призначення автотоварозначої експертизи для визначення вартості матеріальної шкоди.

У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначив, що Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Заперечуючи проти призначення експертизи, вказував, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, де зазначено можливу, а не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування є платіжний документ про здійснення такої виплати, на підтвердження чого додав до матеріалів справи акти виконаних робіт.

08 серпня 2022 року за клопотанням представника відповідача судом була призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення вартості матеріальної шкоди транспортного засобу «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , завданої в результаті ДТП, а провадження у справі зупинено на час її проведення.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Представник відповідача адвокат Шарандак А.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у сумі 22667,80 грн., що складає різницю між вартістю матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка за висновком експерта ОНДІСЕ склала 122667,80 грн. та страховою виплатою 100000 грн.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом було встановлено, що 18 вересня 2018 року між ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» та ТОВ «УСПОТ ЛТД» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № САS0041954, в тому числі і автомобіля «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 (Додаток № 1 до договору).

09 грудня 2018 року о 06.20 годині в м. Одесі на перехресті вулиць Рішельєвська та Буніна ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 730D», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2019 року у справі № 523/159/19 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 25 січня 2019 року.

10 грудня 2018 року до ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» надійшла заява ТОВ «УСПОТ ЛТД» про настання страхового випадку по страхуванню автомобіля та виплату страхового відшкодування.

Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 140-12-18, проведеного ТОВ «ІТС Моторс», вартість матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 318281,98 грн.

28 грудня 2018 року на підставі рахунку SК-1808233 від 11 грудня 2018 року та акту виконаних робіт SК-1809854 від 27 грудня 2018 року, складеними ТОВ «Сканія Україна», ТОВ «УСПОТ ЛТД» перерахувало ТОВ «Сканія Україна» за надані послуги з відновлення автомобіля - 318281,98 грн. (платіжне доручення № 18658).

17 січня 2019 року на підставі платіжного доручення № 500162553 ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» сплатило ТОВ «УСПОТ ЛТД» страхове відшкодування згідно зі страховим актом № за договором страхування № САS0041954 від 18 вересня 2018 року у розмірі 318281,98 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УПСК» за полісом № АМ4036284, за яким сума відшкодування склала 100000 грн.

За висновком судової експертизи від 26.06.2023 року складеної експертом ОНДЕКЦ визначено вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , у ДТП від 09.12.2018 р. - 122667,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1888 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За нормами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому,такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Оскільки належними доказами підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 , який на порушення вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України, не врахував дорожню обстановку та не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Scania R 380», державний номерний знак НОМЕР_2 , тому з відповідача слід стягнути на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 218281, 98 грн., що складає різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за полісом № АМ4036284.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути і судовий збір у розмірі 3274,23 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь приватного акціонерного товариства «Колоннейд Україна» () завдані збитки у розмірі 218281,98 грн. та судовий збір у розмірі 3274,23 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 29.09.2023 р