Провадження № 2/641/2505/2023 Справа № 641/3849/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Богдан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року у справі №641/4451/16-ц шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року у справі № 641/4451/16-ц, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., починаючи з 19 травня 2016 року і до повноліття дітей або зміни матеріального становища сторін.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що діти проживають разом з нею, самотужки здійснює піклування над дітьми, батько дітей участі у вихованні дітей не приймає, обмежується сплатою грошових коштів у розмірі 1200 грн. на кожну дитину, що наразі є нижчою сумою ніж граничний розмір аліментів за Законом. Вказана сума об`єктивно не покриває навіть половину потреб дитини відповідного віку, оскільки наразі через стрімкий зріст цін, аліменти такого розміру є замалими.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати в подальшому в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 повноліття стягувати з відповідача на користь позивача частину всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи, викладені в подану відзиві на позовну заяву підтримав.

У відзиві відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. При цьому посилався на те, що він кожного місяця допомагає позивачу, надсилає грошові кошти на утримання дітей, враховуючи на те, що офіційно не працевлаштований, та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою, дружиною ОСОБА_7 та спільною донькою ОСОБА_8 , які перебувають на його утриманні. Також зазначив, що готовий допомагати та підтримувати дітей матеріально й надалі, проте не маю наразі можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки його матеріальне становище з дня винесення рішення про сплату аліментів значно погіршилось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 11 липня 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Від шлюбу подружжя має дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 а.с. 13) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 а.с. 14).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року у справі № 641/4451/16-ц, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті )грн., починаючи з 19 травня 2016 року і до повноліття дітей або зміни матеріального становища сторін.

З Витягу з реєстру територіальної громади від 15.06.2023 р. вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входять діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вказаним вище судовим рішенням був встановлений обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання своїх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено їх розмір.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей в частині зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів підлягає задоволенню, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV).

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів після досягнення старшою дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме: стягувати з відповідача на користь позивача частину всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За частиною другою статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З врахуванням вищезазначеного, заявлені вимоги позивача в цій частині, чітко врегульовані чинним законодавством, а тому задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись та ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76-84, 206, 263- 265 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

Припинити нарахування і стягнення аліментів за судовим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 липня 2016 року, справа №641/4451/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , 1980 року народження, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., починаючи з 19 травня 2016 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. Богдан