Номер провадження: 22-з/813/351/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
02.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.В.,
учасники справи:
відповідач Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження
заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі" про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування протоколу комісії,
У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування протоколу комісії, в якому просила суд визнати дії працівників Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» щодо складання акта про порушення № 8005627 від 08.11.2019 року неправомірними та визнати протокол комісії № 293 від 09.12.2019 року з розгляду акта про порушення № 8005627 від 08.11.2019 року, складеного працівниками Центрального РЕМ АТ «Одесаобленерго» незаконними та скасувати.
Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування акта про порушення та протоколу комісії задовольнив.
Одеський апеляційний суд постановою від 24.07.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» задовольнив. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування протоколу комісії відмовив. Вирішив питання розподілу судових витрат в частині стягнення судового збору.
До апеляційного суду надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі" про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про витрати на правничу допомогу. В заяві відповідач просить поновити строк для подання доказів щодо розміру витрат на правову допомогу та ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі" витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн. В обґрунтування якої посилається на те, що в апеляційній скарзі відповідачем зазначався орієнтовний розрахунок судових витрат, докази понесення надані у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Клопотання про поновлення строку для подання доказів щодо розмір витрат на правову допомогу обґрунтоване тим, що представник відповідача участі у судовому засіданні не брав, копія постанови надійшла до особистого кабінету Електронного суду заявника 01.08.2023 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.08.2023 року заява Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі" про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 копію заяви про ухвалення додаткового рішення отримав 21.08.2023 року, що підтверджується розпискою.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, також зазначав про не співмірність витрат на правову допомогу.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі" судову повістку отримало особистому кабінеті Електронного суду 18.09.2023 року, що підтверджується довідкою.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Колегія суддів, дослідивши подану Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські Електромережі", заяву про ухвалення додаткового рішення вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, в апеляційній скарзі Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські Електромережі», зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, який складає 5000 грн, докази понесення витрат будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Щодо клопотання про поновлення строку на подання доказів понесення судових витрат, апеляційний суд зазначає наступне.
У клопотанні про поновлення строку для подання доказів щодо розміру витрат на правову допомогу заявник посилається на те, що представник відповідача участі у судовому засіданні не брав, копія постанови надійшла до особистого кабінету Електронного суду 01.08.2023 року.
Одеським апеляційним судом 24.07.2023 року ухвалено вступна та резолютивна частини постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування протоколу комісії.
Копія вступної та резолютивної частин постанови Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські Електромережі» отримана 24.07.2023 року о 18:36:34 годині в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 24.07.2023 року виготовлено 31.07.2023 року.
Акціонерному товариству «ДТЕК Одеські Електромережі» копія повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 27.07.2023 року доставлена до особистого кабінету Електронного суду 01.08.2023 року о 19:44:13 годині, що підтверджується довідкою.
Заява Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про розподіл судових витрат сформована в системі Електронний суд 04.08.2023 року, що підтверджується відомостями на заяві.
У судовому засіданні, призначеному на 24.07.2023 року, представник Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» участі не брав.
Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає клопотання про поновлення строку на подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу обґрунтованим, наведені заявником причини пропуску строку зазначеного у частині восьмій статті 141 ЦПК України строку поважними, тому клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
25.09.2020 року між Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські Електромережі» та Адвокатським Об`єднанням «Перший радник» укладено договір про надання правової допомоги № 137-ОЕМ.
Додатковими угодами № 2224-ООЕ/12 від 30.12.2021 року та додатковою угодою від 28.12.2022 року продовжено строк дії договору про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 року до 30.12.2022 року та 31.12.2023 року відповідно.
Адвокат Дзиговська С.М. з 08.01.2020 року працює на посаді адвоката в Адвокатському Об`єднанні «Перший радник», що підтверджується довідкою від 05.02.2020 року та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2521.
Із матеріалів справи вбачається, що у суді апеляційної інстанції представник відповідача Дзиговська С.М. представляла інтересиАкціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі», шляхом подання апеляційної скарги, заяви на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача у судовому засіданні зазначав про не співмірність витрат.
Визначаючи розмір судових витрат на правову допомогу, колегія суддів враховує принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом також бере до уваги клопотання представника позивача зменшення розміру витрат.
Надаючи оцінку обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга за змістом доводів подібна до відзиву на позовну заяву, є невеликою за обсягом. Крім того, доводи апеляційної скарги зводились до не застосування судом першої інстанції положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Тому вартість наданих послуг та витрачений на них час, визначених у акті № 220 від 03.08.2023 року, як «підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру (апеляційна скарга, інші заяви, клопотання)» вважає неспівмірним з обсягом виконаних робіт адвокатом.
Представник відповідача участі у судовому засіданні не брала, надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Предметом позову у вказаній справі є визнання дій неправомірними, визнання недійсним та скасування протоколу комісії. Цивільні справи з таким предметом позову є поширеними, щодо їх вирішення склалась усталена судова практика. Під час розгляду справи судом першої інстанції представник відповідача брав участь у розгляді справи, надавав відзив на позовну заяву, що свідчить про вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, здійснення аналізу судової практики, та розробку стратегії захисту ще на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, з огляду на зазначене вартість наданих послуг на стадії апеляційного перегляду, яка згідно акту № 220 від 03.08.2023 року складає 2000 грн (вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів (1 година) 1000 грн; розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази (1 година) 1000 грн) є необґрунтовано завищеною.
Враховуючи викладене вартість наданих послуг, зазначених у акті № 220 від 03.08.2023 року апеляційний суд вважає необґрунтованою та неспівмірною з обсягом виконаних робіт, тому розмір витрат підлягає зменшенню до 3000 грн.
При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).
Отже, зважаючи на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 24.07.2023 року питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось, разом з тим, відповідачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення та докази їх понесення, які надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи клопотання представника позивача про зменшення витрат, задоволення апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття додаткової постанови у цій справі та часткового задоволення заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» і стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» судових витрат понесених у зв`язку з наданням правової допомоги адвокатом у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.
Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про поновлення строку на подання доказів розміру витрат на правову допомогу задовольнити.
Поновити Акціонерному товариству «ДТЕК Одеські Електромережі» строк на подання доказів розміру витрат на правову допомогу.
Заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

М.В. Назарова