Провадження № 2/127/3361/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 через свого представника звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11 її позов до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину та дружину задоволено та, зокрема стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до досягнення повноліття.

Позивач вказує, що визначений розмір аліментів не достатній для належного забезпечення умов життя дитини, крім того, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку (від 6 до 18 років) станом на грудень 2022 року складає 1416,50 грн, а присуджені рішенням суду 400 грн є критично малою сумою та майже вчетверо меншою сумою від мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину. При цьому, на даний час донька має проблеми із здоров`ям, знаходиться на «Д» обліку у офтальмолога та потребує лікування та носіння корегуючих окулярів. Також, змінилося матеріальне становище відповідача, оскільки останній призваний до Збройних Сил України та проходить військову службу. Крім того, позивачка втратила роботу та, починаючи з листопада 2021 року по даний час, в неї відсутній дохід, що в свою чергу свідчить про зміни в її матеріальному становищі. Враховуючи викладене, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Судом установлено, що з 17 жовтня 2009 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 березня 2010 року (а.с.9).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитини та дружину задоволений, шлюб між сторонами у справі розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до досягнення повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в сумі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 27 липня 2011 року до досягнення дочкою трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

31 жовтня 2011 року на підставі цього рішення виданий виконавчий лист (а.с.11).

ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » ( копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 жовтня 2019 року(а.с.17).

Дитина разом з матір`ю проживають та зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОСББ «Все буде добре 75» від 14 серпня 2023 року б/н, довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 07 листопада 2019 року № 67150 та від 19 листопада 2018 року №33444 (а.с.7-8,12).

Дитина ОСОБА_7 навчається у 7-Б класі КЗ «Вінницький гуманітарний ліцей №1 ім. М. І. Пирогова», що підтверджується довідкою КЗ «Вінницький гуманітарний ліцей №1 ім. М. І. Пирогова» від 17 серпня 2023 року №01-16/460(а.с.14).

З виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Медико-санітарної допомоги №4» м. Вінниці від 23 серпня 2023 року слідує, що ОСОБА_7 знаходиться на «Д» обліку у офтальмолога з 2021 року з приводу «гіпермотропії середнього ступеня важкості, порушення акомодації», отримувала курс апаратного лікування з 29 червня 2021 року по 12 липня 2021 року (а.с.13).

Як слідує з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом 19 серпня 2023 року позивачка ОСОБА_9 з листопада 2021 року по 3 квартал 2023 року доходу не має (а.с.15-16).

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідні роз`яснення викладені також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або ж погіршенням матеріального стану матері дитини остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-143цс13), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21).

Судом установлено, що позивач, з якою проживає малолітня дитина, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме у частці від доходу його батька. При цьому вказує на збільшення потреб дитини, а також на зміну матеріального стану відповідача ( його працевлаштування) та погіршення її матеріального стану.

Суд звертає увагу, що обставина зміни матеріального стану відповідача не підтверджуються жодними доказами. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується погіршення матеріального стану позивача (відсутність доходів), що є обставиною, яка є підставою для зміни розміру аліментів.

Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні.

Дитині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 13 років.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного відповідачем суду не надано, тоді як дитина потребує такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі № 2-2111/11.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України.

Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180- 183, 192 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2111/11.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 жовтня 2011 року в цивільній справі №2-2111/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дитини, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: