Дата документу 09.10.2023
Справа № 334/9061/23
Провадження № 2-о/334/401/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ткаченко Я.К., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина України, ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту с. Вербове Пологівського району Запорізької області у віці 22 роки під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Заява мотивована наступним: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був прийнятий на військову службу у лави ЗСУ 19 листопада 2020 року. У березні 2023 року, ОСОБА_2 , було зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Заявник отримав сповіщення сім`ї від 12 серпня 2023 року № ф/6915 від Запорізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що його син, старший механік-водій танкової роти танкового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_2 , 2000 р.н., відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті 07 серпня 2023 року в районі населеного пункту с. Вербове, Пологівського району, Запорізької області, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність.

Також, до заявника зателефонував майор військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , заступник командира МПЗ першого танкового батальйону, та повідомив про те, що екіпаж танку, в якому знаходився його син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був підбитий, внаслідок загоряння танку, тіло евакуювати не вдалось, а тому є всі підстави вважати, що його син, ОСОБА_2 , помер.

З дня зникнення безвісти (дня смерті) ОСОБА_2 і по теперішній час будь яких відомостей про його перебування в полоні чи будь-якому іншому місці не надходило, на зв`язок він не виходив, живим ніхто не бачив.

Заявник позбавлений можливості зареєструвати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану смерть сина так як для цього потрібно лікарське свідоцтво про смерть або довідка фельдшера про смерть, але, оскільки танк було підбито та внаслідок загоряння танку тіло від високої температури згоріло в попіл.

Командиром військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування за фактом зникнення 07.08.2023 року екіпажу танку (стройовий номер 727), який складався з: старшого солдата ОСОБА_4 , командира танка 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, старшого солдата ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону та з солдата, ОСОБА_5 , навідника 3 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до розділу 2 пункту 2.1. акту службового розслідування від 19.08.2023 року встановлено: 07.08.2023 близько 15 годин 35 хвилин північно-західніше околиць населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання з розчистки мінних загороджень, використовуючи колійні мінні трали, танк Т-72АВ, стройовий номер 727, заводський номер G03JM1K084D зазнав декілька прямих влучань, імовірно протитанковими ракетами. Після одного із влучань в бойову машину відбулося загорання боєкомплекту з подальшим знищенням танка, внаслідок чого екіпаж танка у складі старшого солдата ОСОБА_4 , командира танка 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, старшого солдата ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, солдата ОСОБА_5 , навідника 3 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 зникли безвісти.

Відповідно до розділу 2 пункту 2.3 акту службового розслідування від 19.08.2023 року встановлено: з пояснення молодшого сержанта ОСОБА_6 , оператора 3 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що він у складі підрозділу аеророзвідки 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , разом із сержантом ОСОБА_7 та рядовим ОСОБА_8 виконували бойове завдання, яке полягало у веденні стріму (процес потокової передачі даних через інтернет), супроводжуючи бойову машину №727, під час виконання нею бойового завдання (відео подій вказаного стріму аеророзвідки долучається). 07.08.2023 близько 14:30 бойова машина №727 вирушила з населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області на південь, через проїзд №4, вздовж лісосмуги «Мехіко». Біля орієнтиру 229 вона здійснила поворот на трасу з асфальтовим покриттям вздовж лісосмуг «Кель» та « ОСОБА_9 ». Близько 15 годин 00 хвилин, перед орієнтиром «235», танк Т-72АВ, стройовий номер 727, заводський номер GO3JM1К084D здійснив з`їзд в канаву праворуч, в напрямку лісосмуги «Буйвол». Потім, використовуючи колійні мінні трали машина продовжила рух вздовж лісосмуги «Буйвол» на південь. О 15 годині 35 хвилин, орієнтовно 1800 метрів на південь від траси по бойовій машині №727 відбулось декілька влучань, імовірно протитанковими ракетами, внаслідок чого танк загорівся, відбулось загорання боєприпасів, що супроводжувалось великим стовпом вогню. Під час детального огляду пошкодженої бойової машини №727 спостерігали полум`я з під погону башти, з люку командира машини та з люку викиду піддонів. Люки навідника гармати та механіка-бойової машини були зачинені, а люк командира машини відчинений. Поряд з машиною було тіло людини, розірване навпіл і з палаючим одягом.

Також, 07.08.2023 року бойове завдання екіпажу танку 727 повністю фіксувалося до моменту знищення танку аеророзвідкою. Ні вказане відео, ні матеріли службового розслідування не містять відомостей про те, що на момент загорання боєприпасів та в подальшому знищення танку екіпаж був відсутній, чи покинув такий танк після влучання противником в нього. Отже, матеріалами службового розслідування встановлено, що в момент знищення танку 727 військовослужбовці: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , знаходилися в ньому, а тіло третього члена екіпажу танку ОСОБА_4 , викинуло з танку внаслідок загорання боєприпасів, у зв`язку з відчиненим люком, що спричинило смерть останнього.

Оскільки останки тіла ОСОБА_1 не було вивезене з території Пологівського району Запорізької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися просили суд розглядати справу за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви не надав.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема п. 8, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Зазначеною нормою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з частиною третьою статті 12,частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (статті 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.2.ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був прийнятий на військову службу у лави ЗСУ 19 листопада 2020 року. У березні 2023 року, ОСОБА_2 , було зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримав сповіщення сім`ї від 12 серпня 2023 року № ф/6915 від Запорізького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що його син, старший механік-водій танкової роти танкового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_2 , 2000 р.н., відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті 07 серпня 2023 року в районі населеного пункту с. Вербове, Пологівського району, Запорізької області, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність.

Також, до заявника зателефонував майор військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , заступник командира МПЗ першого танкового батальйону, та повідомив про те, що екіпаж танку, в якому знаходився його син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був підбитий, внаслідок загоряння танку, тіло евакуювати не вдалось, а тому є всі підстави вважати, що його син, ОСОБА_2 , помер.

З дня зникнення безвісти (дня смерті) ОСОБА_2 і по теперішній час будь яких відомостей про його перебування в полоні чи будь-якому іншому місці не надходило, на зв`язок він не виходив, живим ніхто не бачив.

Заявник позбавлений можливості зареєструвати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану смерть сина так як для цього потрібно лікарське свідоцтво про смерть або довідка фельдшера про смерть, але, оскільки танк було підбито та внаслідок загоряння танку тіло від високої температури згоріло в попіл.

Командиром військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування за фактом зникнення 07.08.2023 року екіпажу танку (стройовий номер 727), який складався з: старшого солдата ОСОБА_4 , командира танка 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, старшого солдата ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону та з солдата, ОСОБА_5 , навідника 3 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до розділу 2 пункту 2.1. акту службового розслідування від 19.08.2023 року встановлено: 07.08.2023 близько 15 годин 35 хвилин північно-західніше околиць населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області під час виконання бойового завдання з розчистки мінних загороджень, використовуючи колійні мінні трали, танк Т-72АВ, стройовий номер 727, заводський номер G03JM1K084D зазнав декілька прямих влучань, імовірно протитанковими ракетами. Після одного із влучань в бойову машину відбулося загорання боєкомплекту з подальшим знищенням танка, внаслідок чого екіпаж танка у складі старшого солдата ОСОБА_4 , командира танка 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, старшого солдата ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, солдата ОСОБА_5 , навідника 3 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 зникли безвісти.

Відповідно до розділу 2 пункту 2.3 акту службового розслідування від 19.08.2023 року встановлено: з пояснення молодшого сержанта ОСОБА_6 , оператора 3 танкової роти 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що він у складі підрозділу аеророзвідки 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , разом із сержантом ОСОБА_7 та рядовим ОСОБА_8 виконували бойове завдання, яке полягало у веденні стріму (процес потокової передачі даних через інтернет), супроводжуючи бойову машину №727, під час виконання нею бойового завдання (відео подій вказаного стріму аеророзвідки долучається). 07.08.2023 близько 14:30 бойова машина №727 вирушила з населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області на південь, через проїзд №4, вздовж лісосмуги «Мехіко». Біля орієнтиру 229 вона здійснила поворот на трасу з асфальтовим покриттям вздовж лісосмуг «Кель» та « ОСОБА_9 ». Близько 15 годин 00 хвилин, перед орієнтиром «235», танк Т-72АВ, стройовий номер 727, заводський номер GO3JM1К084D здійснив з`їзд в канаву праворуч, в напрямку лісосмуги «Буйвол». Потім, використовуючи колійні мінні трали машина продовжила рух вздовж лісосмуги «Буйвол» на південь. О 15 годині 35 хвилин, орієнтовно 1800 метрів на південь від траси по бойовій машині №727 відбулось декілька влучань, імовірно протитанковими ракетами, внаслідок чого танк загорівся, відбулось загорання боєприпасів, що супроводжувалось великим стовпом вогню. Під час детального огляду пошкодженої бойової машини №727 спостерігали полум`я з під погону башти, з люку командира машини та з люку викиду піддонів. Люки навідника гармати та механіка-бойової машини були зачинені, а люк командира машини відчинений. Поряд з машиною було тіло людини, розірване навпіл і з палаючим одягом.

Також, 07.08.2023 року бойове завдання екіпажу танку 727 повністю фіксувалося до моменту знищення танку аеророзвідкою. Ні вказане відео, ні матеріли службового розслідування не містять відомостей про те, що на момент загорання боєприпасів та в подальшому знищення танку екіпаж був відсутній, чи покинув такий танк після влучання противником в нього. Отже, матеріалами службового розслідування встановлено, що в момент знищення танку 727 військовослужбовці: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , знаходилися в ньому, а тіло третього члена екіпажу танку ОСОБА_4 , викинуло з танку внаслідок загорання боєприпасів, у зв`язку з відчиненим люком, що спричинило смерть останнього.

Оскільки останки тіла ОСОБА_1 не було вивезене з території Пологівського району Запорізької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

Як зазначав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, що «встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, відсутність медичних документів про смерть ОСОБА_2 позбавляє заявника, який є батьком загиблого, можливості встановити факт його смерті.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті сина має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть згідно з вимогами чинного законодавства України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. ст.265-268, 317, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , старшого механіка-водія танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту с. Вербове Пологівського району Запорізької області у віці 22 роки під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 жовтня 2023 року.

Суддя Н.Ю.Козлова