Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6220/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2023 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

присяжних В.І.Танчинець, І.І.Чонка,

за участю секретаря Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду із заявою про оголошення померлою іі матері ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_3 , є внутрішньо-переміщеною особою від 04 вересня 2023 року. На даний час проживає у місті Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись із заявою про оголошення фізичної особи померлою заявниця зазначає, що, на момент початку бойових дій 24.02.2022 заявниця проживала за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

12.03.2022 військовослужбовці рф, в порушення вимог п.4-5 ст.51 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних конфліктів, а саме: умисні напади на цивільні об`єкти, які не є військовими цілями, внаслідок ракетних обстрілів, пошкодили будинок АДРЕСА_3 , який належить матері заявниці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), паспорт НОМЕР_1 . Внаслідок ракетного обстрілу матір заявниці було поранено, та внаслідок отриманих травм у вигляді чисельних опіків, рваної рани бедра ноги. Померла в міській лікарні по АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про це в обідній час 16.03.2022 повідомив рідний брат заявниці ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Отже, 12.03.2022 під час чергового обстрілу міста у будинку, де проживала мати заявниці, сталася пожежа, внаслідок чого за показами очевидців вона згоріла у квартирі.

Факт родинних відносин з матір`ю ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження.

З метою оформлення спадкових прав, заявниця вимушена звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення для встановлення факту смерті, адже ані свідоцтва про смерть, ані медичних документів отримати неможливо.

28 серпня 2023 року у відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області було подано заяву про розшук особи, що безвісно відсутня з проханням внести відомості до ЄРДР, розпочати оперативно-розшукову справу та відповідне кримінальне провадження передати за підслідністю до слідчого відділу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

02 вересня 2023 року заявниця отримала Витяг з ЄРДР, кримінальному провадженню присвоєно № 0000576, дата реєстрації 30.08.2023, правова кваліфікація: ч.2 статті 438 КК України.

Оскільки місто Маріуполь наразі окуповане, будь - яким іншим способом встановити факт смерті неможливо. Оголошення померлою ОСОБА_2 необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та відкриття спадщини.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Нечаєв В.В. надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі заявника та його представника, у якій вказав, що заяву підтримують та просять задовольнити.

Заінтересована особа Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення питання про оголошення фізичної особи померлою, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_3 , є внутрішньо-переміщеною особою від 04 вересня 2023 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи №2109-. На даний час проживає у місті Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись із заявою про оголошення фізичної особи померлою заявниця зазначає, що, на момент початку бойових дій 24.02.2022 заявниця проживала за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

12.03.2022 військовослужбовці рф, в порушення вимог п.4-5 ст.51 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних конфліктів, а саме: умисні напади на цивільні об`єкти, які не є військовими цілями, внаслідок ракетних обстрілів, пошкодили будинок АДРЕСА_3 , який належить матері заявниці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), паспорт НОМЕР_1 . Внаслідок ракетного обстрілу матір заявниці було поранено, та внаслідок отриманих травм у вигляді чисельних опіків, рваної рани бедра ноги. Померла в міській лікарні по АДРЕСА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про це в обідній час 16.03.2022 повідомив рідний брат заявниці ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Отже, 12.03.2022 під час чергового обстрілу міста у будинку, де проживала мати заявниці, сталася пожежа, внаслідок чого за показами очевидців вона згоріла у квартирі.

Факт родинних відносин з матір`ю ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження.

З метою оформлення спадкових прав, заявниця вимушена звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення для встановлення факту смерті, адже ані свідоцтва про смерть, ані медичних документів отримати неможливо.

28 серпня 2023 року у відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області було подано заяву про розшук особи, що безвісно відсутня з проханням внести відомості до ЄРДР, розпочати оперативно-розшукову справу та відповідне кримінальне провадження передати за підслідністю до слідчого відділу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

02 вересня 2023 року заявниця отримала Витяг з ЄРДР, кримінальному провадженню присвоєно № 0000576, дата реєстрації 30.08.2023, правова кваліфікація: ч.2 статті 438 КК України.

Оскільки місто Маріуполь наразі окуповане, будь - яким іншим способом встановити факт смерті неможливо. Оголошення померлою ОСОБА_2 необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та відкриття спадщини.

Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Глава 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі.

Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.

Підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Тож, для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.

За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.

Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).

Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи.

На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.

Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.

Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

3 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено.

Відповідно до ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3. ст. 46 ЦК України).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, суд вважає доцільним висновок про можливість задоволення заяви та оголошення ОСОБА_2 померлою, оскільки станом на день розгляду заяви по суті остання більше року відсутня в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце її перебування.

Варто враховувати, що після початку бойових дій в зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України м.Маріуполь був зоною активних бойових дій та піддавався численним обстрілам, що є відкритою, публічною інформацією, яка не підлягає доведенню.

Крім того, за свідченнями очевидців, 12.03.2022 р. в будинку за місцем проживання, після обстрілу сталась пожежа, внаслідок чого вона могла загинути.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв`язку.

Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.

Крім того в даному випадку існують і перешкод у реалізації заявником прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 , у м. Маріуполь, Донецької області є ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому з урахуванням вимог ч. 3 ст. 46 ЦК України, саме з цього дня необхідно оголосити її померлою.

Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що ОСОБА_2 відсутня в місці її постійного проживання, а також відсутні відомості про місце її перебування більше року, вважаю, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 259, 260, 305-308 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлою ОСОБА_2 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , від дня її вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Маріуполь, Донецької області, Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Головуючий Присяжні В.І. Танчинець І.І.Чонка А. А. Надопта