ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/855/21 Номер провадження 22-ц/814/2295/23Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця»

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи.

Позов обґрунтовано тим, що 22 грудня 2018 року на залізничній колії поблизу станції Лубни потяг № 15 ( локомотив ЧСА № 75) сполученням «Харків-Рахів» під керуванням машиніста ОСОБА_5 , скоїв наїзд на ОСОБА_6 , який внаслідок отриманих травм помер.

22 грудня 2008 року за фактом настання цієї події було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001595 та розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 04 червня 2020 року вказане кримінальне провадження закрито. Позивачка є дружиною загиблого ОСОБА_6 та внаслідок його смерті зазнала глибоких душевних страждань. Вона позбавлена можливості розраховувати на підтримку та допомогу чоловіка як зараз, так і в майбутньому. Позивачка проживала разом із чоловіком упродовж 9 років, що свідчить про стійкість життєвих зв`язків між чоловіком та дружиною. Вони разом вели спільне господарство, допомагали та підтримували одне одного. У шлюбі у них народилось 3 дітей, які на даний час позбавлені батьківського піклування та підтримки. У ОСОБА_1 з`явились додаткові обов`язки по відношенню до малолітніх дітей, оскільки діти потребують все більше її догляду та допомоги. Втрата батька призвела до сильних душевних хвилювань з боку дітей. Вони стали напівсиротами, позбавлені батьківського піклування та турботи. Життя дітей непоправно змінилось, їх страждання є триваючими.

Просила стягнути з АТ «Українська залізниця» на свою користь 400000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, а на користь трьох дітей по 450000 грн. кожному.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до АТ «Українська Залізниця» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи - задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 75 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 75 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 75 000 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 4121,25 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з зазначеним рішеннямапеляційну скаргу подало АТ «Українська залізниця».Просить рішення суду першої інстанції скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Відповідач у апеляційній скарзі посилається на неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильну оцінку доказів та недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що вході досудового розслідування порушення працівниками залізничного транспорту правил безпеки руху або експлуатації транспорту не встановлено. Вважає, що дії ОСОБА_6 свідчать про наявність в його діях умислу на скоєння суїциду. Звертає увагу, що потерпілий порушив Правила безпеки громадян, чув та бачив поїзд, але ніяк не зреагував на його наближення.

Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів спричинення їй та її дітям моральної шкоди, звернення за медичною допомогою та висновку судово-психологічної експертизи. Судом не взято до уваги факт відсутності доказів спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 . Так ряд судових рішень свідчить про те, що у позивача з потерпілим не були належні сімейні стосунки, він притягувався до адміністративної відповідальності за сварки та на нього були покладені обов`язки щодо сплати аліментів.

Також зазначає про неправильний розрахунок судом першої інстанції розміру судового збору.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2018 року на станції Лубни пасажирський потяг №15 (локомотив ЧСА № 75) сполученням «Харків-Рахів» під керуванням машиніста ОСОБА_5 , скоїв наїзд на ОСОБА_6 , який внаслідок отриманих травм помер. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з висновком експерта №334-1 від 04 лютого 2019 року причиною смерті ОСОБА_6 стали несумісні з життям ушкодження - грубе зруйнування анатомічної цілісності тіла з численними переломами кісток скелету та розривами внутрішніх органів. У пункті 3.4.6 висновку детально перелічені тілесні ушкодження, які виявлені при дослідженні трупа із вказівкою на прижиттєвість отримання тілесних ушкоджень, які утворились від дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такі, можливо при залізничній травмі, при чому у момент контакту з травмуючим об`єктом потерпілий знаходився у лежачому положенні. Тілесні ушкодження є тяжкими, які небезпечні для життя у момент їх спричинення, а у даному випадку призвели до смерті потерпілого. При судово-медичній токсикологічній експертизі крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,1 проміле, що відповідно до живої особи відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

За змістом інформації АТ «Укрзалізниця» № ЦЦтех-08/260 від 27 серпня 2021 року локомотив ЧС4-75 перебуває на балансі виробничого підрозділу «Локомотивне депо Київ-Пасажирський» регіональної філії «Південно-Західна Залізниця» АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_5 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Київ-Пасажирський» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніст електровоза з 20 квітня 2007 року по даний час.

Постановою слідчого від 04 червня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України, в діях машиніста ОСОБА_5 вини не встановлено.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого 14 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_6 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Від вказаного шлюбу мають 3 дітей: ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане виконкомом Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області 04 листопада 2009 року; ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 видане 02 липня 2013 року виконкомом Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області; ОСОБА_4 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 видане 03 листопада 2014 року виконкомом Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області.

Позиція суду апеляційної інстанції

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непероборної сили або умислу потерпілого.

Тобто саме на власника або володільця джерела підвищеної небезпеки покладено обов`язок доведення наявності непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 порушив Правила безпеки громадян на залізничному транспорті України, а саме пунктів 2.2, 2.5.

Закриваючи провадження по справі, слідчий розглянувши в сукупності всі наявні матеріали кримінального провадження, в тому числі покази свідків, матеріали судових експертиз та оглядів місця події прийшов до висновку, що ОСОБА_6 необережно переходив залізничні колії, прямуючи у невідомому напрямку втратив рівновагу та впав на рельси де заснув або втратив свідомість, що у подальшому призвело до нещасного випадку, що стався. Об`єктивних обставин вважати по іншому під час досудового розслідування не встановлено та на даний час неможливо їх встановити.

При розгляді справи судом, відповідачем не доведено наявність непереборної сили або умислу ОСОБА_6 щодо наслідків, які настали.

Частинами 2 та 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Досліджуючи обставини справи щодо наявності моральної шкоди та її розміру, а також суми, що підлягає відшкодуванню суд апеляційної інстанції бере до уваги наявні в матеріалах справи докази і доводи сторін та приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду щодо розміру стягнутої моральної шкоди.

Так при подачі позову ОСОБА_1 заявлено розмір заподіяної їй моральної шкоди - 400 000 грн, а розмір моральної шкоди заподіяної дітям по 450 000 грн.

Суд бере до уваги твердження позивача, що внаслідок смерті чоловіка вона позбавлена можливості розраховувати на його підтримку та допомогу, змушена самостійно займатися всіма побутовими справами, доглядом за малолітніми дітьми, їх матеріальним забезпеченням.

У результаті смерті ОСОБА_6 діти позбавлені батьківського піклування та турботи, а також можливості отримувати допомогу та підтримку від нього. З незалежних від них обставин діти стали напів сиротами, втратили можливість тривалого життєвого зв`язку з одним із батьків.

При цьому доводи відповідача щодо стягнення з ОСОБА_6 аліментів у судовому порядку, їх несплата останнім, а також сварок у сім`ї, не свідчать про те, що позивачу та її дітям не заподіяна моральна шкода.

Однак, враховуючи, що смерть ОСОБА_6 спричинена у зв`язку з його особистою необережністю та порушенням Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, а також характер взаємовідносин в сім`ї, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру заподіяної моральної шкоди до 50000 грн - позивачу, та по 75000 грн. - кожному з дітей.

Щодо розміру стягнутого судового збору

Обчислюючи розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції зазначив, що за подачу позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 26250 грн. Враховуючи принцип пропорційності з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4121 грн. 25 коп.

Проте колегія суддів не може погодитись з зазначеним висновком виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позов поданий фізичною особою та його ціна становить 1750000 грн.

Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Враховуючи, що розмір судового збору не може перевищувати 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тоді як 1 відсоток ціни позову становить 17500 грн., то за подачу даного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 11350 грн. (2270 х 5)

Зважаючи, що позовні вимоги задоволено на 15,7 відсотків, судовий збір що підлягає стягненню на користь держави становить 1781 грн. 95 коп.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд змінив рішення суду лише щодо розміру стягнутого судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» - задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2022 року - змінити в частині розміру стягнутого з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судового збору зменшивши його з 4121 грн. 25 коп. до 1781 грн. 95 коп .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова