Провадження № 2/761/1763/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`янчук С.Р.,

представника відповідача - адвокат Грищенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Леп Груп» про визнання договору поруки неукладеним,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Смілянський Ю.М. із вказаним позовом, в якому просить визнати договір поруки № Т09.07.2019 І 7530 від 22.08.2019, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Таскомбанк» неукладеним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 25.07.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено справу для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по суті на 30.08.2023 о 13:00 год.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому судом ухвалено продовжити розгляд справи у відсутність осіб які не з`явились.

30.08.2023 засобом електронного зв`язку від представник позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

30.08.2023 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі.

В судовому засідання, 30.08.2023, представник відповідачів підтримав подане 30.08.2023 до канцелярії суду клопотання про закриття провадження в справі, оскільки справа підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Леп Груп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте разом із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Згідно із частиною другою статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва-підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

За загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати неукладеним договір поруки № Т09.07.2019 І 7530 від 22.08.2019 між ним та АТ «Таскомбанк».

З матеріалів справи також вбачається, що вказаний договір поруки був укладений для забезпечення виконання кредитного договору, сторонами якого є АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ЛЕП ГРУП».

З правового висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18, вбачається, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Оскільки, оспорюваний договір поруки був укладений для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу сторін та предмета позовних вимог, в силу вимог ст. 20 ГПК України, даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Таскомбанк» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Леп Груп» про визнання договору поруки неукладеним.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скаргипротягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко