Справа №: 671/1097/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з участю: відповідача

ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Наталії Михайлівни про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М., в якому просить: встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області, проживала по АДРЕСА_1 , була рідною тіткою позивача (з боку матері); визнати заповіт, вчинений від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. 13 жовтня 2020 року, реєстровий № 1699, недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 , прізвище ОСОБА_6 отримала після одруження з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області і ІНФОРМАЦІЯ_5 померла. Дошлюбне прізвище матері ОСОБА_9 .

Тітка позивача (з боку матері) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась і деякий час проживала в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області, після цього в АДРЕСА_1 , і ІНФОРМАЦІЯ_6 там же померла. Дошлюбне прізвище тітки ОСОБА_9 .

Як вказує позивач, відсутність підтверджуючих документів про родинні стосунки з її тіткою ОСОБА_10 унеможливлює отримання даних про народження, необхідних для спадкування.

Зазначає, що вона є племінницею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , і відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення.

Позивач дізналась від нотаріуса, що її тітка ОСОБА_4 за життя вчинила заповіт на ім`я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

В позові вказано, що дана інформація неабияк здивувала і схвилювала ОСОБА_3 , оскільки її тітка ОСОБА_4 ніколи жодним чином не проявляла прихильності до сім`ї рідного брата її чоловіка, в тому числі до ОСОБА_1 (його дружини). Більше того, спадкодавець постійно нарікала на неї, скаржилась позивачу на байдуже відношення до неї з боку останньої. Тітка була одинокою, проживала у власному помешканні одна.

ОСОБА_3 зазначає, що станом на жовтень 2020 року через похилий вік фізичний і психічний стан здоров`я ОСОБА_4 був стабільно важким, і, судячи з її поведінки, вона не могла усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій та через похилий вік та хвороби була у вкрай безпорадному стані і її волевиявлення на час складання заповіту не могло відповідати її внутрішній волі і не було вільним.

У такому хворобливому стані в жовтні 2020 року тітка вже фізично не в змозі була адекватно сприймати ситуацію, здійснити відвідування нотаріуса та самостійно вчиняти будь-які нотаріальні дії, самостійно прочитати заповіт, особисто підписати його та проаналізувати його зміст. Дана обставина випливає з того, що ОСОБА_4 померла через двадцять два дні після складення заповіту. Також викликає сумнів вчинення напису про те, що заповіт прочитано заповідачем не в письмовій, а в друкований спосіб, що може свідчити про шаблонність заповіту та недотримання вимоги щодо фактичного прочитання і усвідомлення його змісту, а тому він вчинений з порушенням вимог щодо його форми під впливом обману і насильства з боку ОСОБА_1 .

Посилаючись на зміст ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. ст. 1233-1235, ч.ч. 1, 2 ст. 1247, ст. 1257 ЦК України, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 не мала права на спадкування, а заповіт, який нібито вчинений на її ім`я від імені тітки позивача, є недійсним.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_11 в судове засідання 12 вересня 2023 року повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку.

Від представника позивача ОСОБА_11 на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі (а.с. 168). Доказів поважності причини неприбуття в судове засідання до заяви не долучено.

Крім цього, в матеріалах справи наявна письмова заява від позивача ОСОБА_3 , у якій вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 47).

Зважаючи на викладене, надмірну тривалість розгляду справи, а також на те, що в минулих судових засіданнях позивач та її представник були опитані, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_11 в судових засіданнях 22 липня 2022 року та 29 серпня 2022 року підтримали позов з викладених у ньому підстав.

Позивач пояснила, що вона є племінницею ОСОБА_4 , після смерті якої вона дізналась про існування заповіту останньої на ім`я ОСОБА_1 . Вважає, що тітка не могла залишити заповіт, оскільки останнім часом трохи забувала. Позивач доглядала її останні три дні перед смертю. Після смерті забрала кошти ОСОБА_4 в сумі 3500 доларів США, а решту забрала ОСОБА_12 (всього було 9350 доларів США), також лишались кошти в гривнях 12000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік та чоловік ОСОБА_4 були рідними братами, їх сім`ї гарно спілкувались. З часом ОСОБА_4 залишилась одна, вона неодноразово жалілась на племінницю ОСОБА_3 , побоювалась, що та віддасть її у будинок престарілих. ОСОБА_13 була здоровою людиною, 50 років пропрацювала в лікарні, однак сама історії хвороби не мала. Ліки почала вживати тільки напередодні смерті, причиною смерті була серцево-легенева недостатність. Щодо заповіту ОСОБА_4 попросила ОСОБА_1 привести нотаріуса, що та і зробила. Нотаріус була двічі спочатку спілкувалась усно, а другий раз прийшла з надрукованими документами. Нотаріус прочитала вголос текст заповіту і ОСОБА_4 підтвердила, що все правильно. На прохання ОСОБА_4 ОСОБА_1 оплатила послуги нотаріуса з пенсії ОСОБА_4 .

Від відповідача - приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що нотаріус не є належним відповідачем у справі. Нотаріус вказує, що 30 жовтня 2020 року до неї звернулась ОСОБА_1 щодо вчинення нотаріальної дії для ОСОБА_4 поза робочим місцем приватного нотаріуса, в зв`язку із похилим віком особи. ОСОБА_14 було здійснено виїзд додому до особи. Під час візиту було встановлено всі обставини та дійсну волю ОСОБА_4 щодо вчинення нею нотаріальної дії, а саме: посвідчення заповіту. Повернувшись до офісу, за допомогою технічних засобів було підготовлено заповіт. Вдруге нотаріус приїхала з роздрукованими текстами заповіту (в двох примірниках). ОСОБА_4 ще раз підтвердила свою волю щодо складання заповіту, маючи час для роздумів між візитами нотаріуса, воля її не змінилася. ОСОБА_4 прочитала вголос тільки у присутності нотаріуса текст заповіту та власноручно його підписала.

Свідок ОСОБА_15 в суді показала, що позивач ОСОБА_3 є її знайомою. ОСОБА_4 була тіткою ОСОБА_3 , якій остання привозила продукти і з якою у ОСОБА_4 були хороші стосунки. ОСОБА_4 свідок бачила пару років тому і вона мала дивний вигляд. Свідок знає, що ОСОБА_4 працювала раніше в лікарні. Перед смертю її не бачила, проживала не по сусідству, не на одній вулиці.

Свідок ОСОБА_16 в суді показала, що була приятелькою ОСОБА_4 та багато з нею спілкувалась, вони дружили багато років. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що остання остерігалась своєї племінниці ОСОБА_3 , оскільки думала, що та може здати її в «дурку», як тільки вона оформить квартиру на племінницю. Свідок показала, що ОСОБА_4 все життя була здорова та не хворіла, а тільки перед самою смертю їй стало погано і викликали лікаря. Все необхідне ОСОБА_4 приносила ОСОБА_17 . За життя ОСОБА_4 говорила свідку, що хоче залишити заповіт на ОСОБА_1 . Племінницю у ОСОБА_4 свідок не бачила, натомість ОСОБА_12 була у неї часто та привозила їй все необхідне.

Свідок ОСОБА_18 в суді показала, що знала померлу ОСОБА_4 давно, родина ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_4 , привозили їй харчі та одяг. Остання говорила, що заповіт буде ОСОБА_1 . Незадовго до смерті ОСОБА_4 була в адекватному стані.

Свідок ОСОБА_19 в суді показала, що ОСОБА_1 є її свекрухою, а ОСОБА_3 племінниця ОСОБА_4 . Зазначила, що ОСОБА_4 була тіткою чоловіка свідка. З ОСОБА_4 вони спілкувались добре, ходили на свята в гості. Стан здоров`я у неї був нормальний, розумових відхилень за нею не спостерігалось, до 70-ти років вона працювала економістом, на здоров`я ніколи не скаржилась. Від ОСОБА_4 свідок ніколи не чула нічого хорошого про її племінницю ОСОБА_3 , яку ОСОБА_4 побоювалась. За життя ОСОБА_4 свідок часто її відвідувала, привозила продукти. Щодо заповіту ОСОБА_4 повідомляла ОСОБА_19 , що заповіт буде на ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено право на спадкування, яке відповідно мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1258, ч. 1 ст. 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. …У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. …Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення, є нікчемним.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У частині першій статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Статтею 1248 ЦК України визначений порядок посвідчення заповіту нотаріусом.

Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 55, 60, 65, 66, 71-73, 85 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями.

В силу ст. 54 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін.

У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

30 жовтня 2020 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1699. Заповіт за згодою ОСОБА_4 складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів в 2-х примірниках о 14 год. 00 хв. нотаріусом Щербатюк Н.М., прочитаний заповідачем вголос та підписаний нею в двох примірниках (а.с. 40).

ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 39).

Згідно з довідкою Волочиської міської ради Хмельницької області № 159 від 16 березня 2021 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживала одна (а.с. 41).

28 квітня 2021 року до нотаріуса звернулась ОСОБА_3 із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 44).

Листом нотаріуса № 767/02-14 від 09 червня 2021 року ОСОБА_3 фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю заповіту ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 12).

Судом за клопотанням позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою визначення, чи виконано підпис та рукописний текст на заповіті ОСОБА_4 , однак ухвалу суду про призначення експертизи було залишено без виконання у зв`язку з несплатою позивачем вартості призначеної експертизи. Також стороною позивача не надано необхідних матеріалів для проведення експертизи (а.с. 146).

Клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не вирішувалось у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника та не підтриманням ними вказаного клопотання.

Стороною позивача не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 на момент складення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, або мала інший хворобливий стан. Відсутні такі відомості і в показаннях допитаних судом свідків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не доведено наявності підстав, які б мали наслідком недійсність оспорюваного заповіту, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Особистий підпис заповідача у заповіті свідчить про вільне волевиявлення заповідача, й обставини, які вплинули на волевиявлення ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги про визнання заповіту недійсним слід відмовити.

Зважаючи на мету встановлення факту родинних відносин та другорядність вказаної вимоги по відношенню до основної про визнання заповіту недійсним, у її задоволенні також слід відмовити. При цьому, суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутня адресована ОСОБА_3 відмова нотаріуса в оформленні її спадкових прав з підстави не підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_4 (описаний вище лист нотаріуса № 767/02-14 свідчить про відмову позивачу в оформленні спадкових прав з підстави наявності заповіту на ім`я іншої особи).

У позові до приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. слід відмовити, позаяк остання не є належним відповідачем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст. ст. 203, 215, 225, 1216-1218, 1223, 1233, 1247, 1248, 1257, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Наталії Михайлівни про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; паспорт серія НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )
Відповідач:Приватний нотаріус Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Наталія Михайлівна(31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, 4)

Повне судове рішення складено 15 вересня 2023 року.

Суддя О.М. Бабій