Справа № 464/3144/23
пр.№ 2/464/1047/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу № 464/3144/23 про захист прав споживачів, учасниками у якій виступають:

позивач ОСОБА_1

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго»,

а також представники учасників справи:

представник відповідача Бокало Т.А.,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із даним позовом в порядку цивільного судочинства, в якому просить припинити нарахування комунальних платежів за постачання гарячої води та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 19 травня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що нарахування позивачу проводяться лише за окремі складові обсягу спожитої теплової енергії та гарячої води у будівлі, а також за абонентське обслуговування, що є обов`язковими до оплати усіма власниками (співвласниками) приміщень відповідно до норм чинного законодавства. Відповідач не здійснює нарахувань позивачу за споживання гарячої води та опалення у квартирі.

Указане викладене у відзиві на позов, надано підтвердження надіслання такого іншим учасникам справи відповідно до вимог цивільного судочинства.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи спір, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях.

Письмовими доказами у справі підтверджується та сторонами визнається наступне.

Позивач зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , а відповідачем за вказаною адресою надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

01 жовтня 2007 квартиру позивача відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, установлено індивідуальне опалення.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у відповідній редакції).

Виходячи із приписів ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як регламентовано ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

За приписами п.п.14, 38 Правил надання послуг постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, в редакції від 08 вересня 2021 року за № 1022, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

З огляду на викладене влаштування у квартирі позивача автономної системи теплопостачання не звільняє від оплати за опалення місць загального користування (позивачем не оспорюється необхідність оплати за опалення місць загального користування), сплати витрат на функціонування системи гарячої води та плати за абонентське обслуговування, нарахування яких підтверджується відомостями, наданими відповідачем. Одночасно з таких відомостей убачається, що позивачу не нараховується плата за теплову енергію та гарячу воду, постачання яких такій не здійснюється.

Долучені позивачем квитанції про сплату на рахунок відповідача: 24 червня 2022 року 127,34 грн, 24 червня 2022 року 163,80 грн, 28 липня 2022 року 27,30 грн не є належними та безумовними доказами нарахування відповідачем саме плати за спожиті теплову енергію та гарячу воду.

Викладене вище повністю спростовує твердження позивача.

Заявляючи вимоги про припинення нарахування комунальних платежів за постачання гарячої води та постачання теплової електроенергії, незважаючи на свій процесуальний обов`язок, позивачем такі не доведено та не підтверджено об`єктивними доказами. Аргументи позивача фактично зводяться до власного суб`єктивного бачення обставин справи. Сам факт звернення позивача до суду не свідчить про порушення його права, таке підлягає доказуванню у встановленому законом порядку. Суд погоджується з переконливими та слушними доводами відповідача.

Підсумовуючи наведене, при розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачем прав позивача.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18).

У матеріалах справи відсутні відомості, які б доводили протилежне та спростовували даний висновок суду.

У порядку ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки у позові відмовлено, а позивача звільнено від сплати від судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код за , м.Львів, вул.Д.Апостола, 1

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2023 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО