Справа № 2-61/11
Провадження № 6/161/245/23
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Цурка Н.О. звернулась в суд з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 59906166 щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» заборгованостіь за кредитним договором № 268/07-МК від 23 серпня 2007 року в розмірі 844 151, 17 гривень. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням від 14 червня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 28 липня 2011 року Луцьким міськрайонним судом видано викоанвчий лист по виконаннію вищезазначеного рішення, на підставі якого 28 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59906166. Ухвалою від 16 грудня 2020 року постановлено замінити стягувача Публічне акціонерне товариство ««Банк» Фінанси та Кредит» на його правонаступника ОСОБА_3 у у правовідносинах з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 14 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 844 151 (вісімсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят одну) гривню 17 копійок заборгованості за кредитним договором №268/07-МК від 23 серпня 2007 року, а також 1700 (одну тисячу сімсот) гривень судового збору та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

20.06.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 268/07-МК від 23 серпня 2007 року.

Враховуючи вищевикладене та з посиланням на норми ст.ст. 512 ЦК України,442 ЦПК України,ч.5ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», просить замінити стягувача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 844 151, 17 гривень .

Заявник в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Цурки Н.О. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності заявника.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

У відповідності до положеньст. 442 ЦПК Українинеявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, з наступних підстав.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2011 року у справі №2-61/11 позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 844 151 (вісімсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят одну) гривню 17 копійок заборгованості за кредитним договором №268/07-МК від 23 серпня 2007 року, 1700 (одну тисячу сімсот) гривень судового збору та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2020 року замінено з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у правовідносинах з виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 14 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 844 151 (вісімсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят одну) гривню 17 копійок заборгованості за кредитним договором №268/07-МК від 23 серпня 2007 року, а також 1700 (одну тисячу сімсот) гривень судового збору та 250 (двісті п`ятдесят) гривень витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

20 червня 2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 268/07-МК від 23 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 , перейшло до ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 є правонаступником права вимоги до ОСОБА_2 за зобов`язаннями по кредитному договору № 268/07-МК від 23 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 , а відтак є новим стягувачем у правовідносинах, які виникли на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від від 14 червня 2011 року в цивільній справі №2-61/11.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заміна боржника або стягувача у виконавчому листі у випадку необхідності застосовується до відкриття виконавчого провадження.

Частина 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України).

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами по справі, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема,Законом України «Про виконавче провадження», тощо. При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є правонаступництвом і правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-1207св18).

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядкустатті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченомуЗаконом України "Про виконавче провадження".

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Верховний Суд наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказані правові висновки, зокрема, викладено в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 2-а-1864/10 (адміністративне провадження № К/9901/558/18). Також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст.512,514ЦК України та ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку, що заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає до задоволення.

Керуючисьст.442 ЦПК України,ст. 512 ЦК України,ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 59906166 з виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2011 року по справі №2-61/11 про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» 844 151 (вісімсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят одну) гривню 17 копійок заборгованості за кредитним договором №268/07-МК від 23 серпня 2007 року, з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його правонаступника ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відносно боржника ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 12 жовтня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк