Справа № 462/7717/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Президента України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Держава Сполучені Штати Америки в особі Посольства США в Україні про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, в якому просила стягнути з посадових осіб України відповідальних за порушення її прав на надра, 9 000 000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права власності на об`єкти права власності Українського народу, а саме надра та вирішити питання судових витрат.

Перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова із вимогами про стягнення із посадових осіб України 9 000 000 грн моральної шкоди зазначає відповідачем Державу Україну в особі Президента України Зеленського Володимира Олександровича як гаранта додержання Конституції України.

Частиною 4 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тобто, ч. 4 ст. 28 ЦПК України визначено вичерпний перелік справ, які віднесені до альтернативної підсудності із визначенням переліку органів, подання позовів з відшкодування шкоди до яких передбачає підсудність таких справ за вибором позивача.

Предметом спору у даній справі згідно тексту позову є порушення права власності позивача як співвласника в об`єктах власності Українського народу, зокрема надрах та пред`явлений до Держави України в особі Президента України, що не відноситься до органів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відтак у розумінні ч. 4 ст. 28 ЦПК України даний позов не відповідає правилам альтернативної підсудності та відповідно не може пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Щодо покликання позивача на положення ст. 22 Закону України про захист прав споживачів, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, що у контексті ч. 5 ст. 28 ЦПК України передбачає також право звернення із позовом до суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 22 ст. 1 зазначеного Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно зі ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено, тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, у даному позові позивачем, окрім покликання у прохальній частині позовної заяви в частині щодо підстав звільнення від сплати судового збору, не наведено жодних аргументів, які б підтверджували наявність існування між сторонами правовідносин, що регулюються саме ЗУ «Про захист прав споживачів».

Інших підстав для застосування альтернативної підсудності, що визначені нормами ЦПК України, не встановлено.

За наведеного, враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, а також беручи до уваги відсутність визначених законом підстав для розгляду даної справи Залізничним районним судом м. Львова у відповідності до вимог ч. 4 ст. 28 ЦПК України, приходжу до висновку, що матеріали справи слід передати у відповідності до загальних правил підсудності спорів, передбачених ст. 27 ЦПК України, за територіальною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, 31, 32, 187, 261, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Президента України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Посольство США в особі Посольства США в Україні про відшкодування моральної шкоди передати за підсудністю на розгляд Печерського районного суду міста Києва.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/7717/23

Суддя Б.М.Гедз