Справа № 953/6506/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участю секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

31 травня 2023 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі: позивач) звернулось з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі: відповідач) заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.09.2015 в сумі 62 651, 52 грн., з яких: 49 882, 65 грн. заборгованість за кредитом; 12768, 87 грн. заборгованість за відсотками.

Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу посилається на те, що 10.09.2015 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язання по поверненню якого належним чином не виконувала, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подав клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме: огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 6, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.09.2015 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 289-314 повного договору.

Розглянувши клопотання, матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 85 ЦПК України, огляду за їх місцезнаходженням підлягають лише ті письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України, у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Частиною 1 ст. 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом.

Позивачем до позовної заяви додано витяг з «Умов та правил надання банківських послуг».

Таким чином, подане з позовом клопотання стосується огляду оригіналу електронного доказу, паперова копія якого надана позивачем суду, що не узгоджується з вимогами ч. 1, 7 ст. 85 ЦПК України щодо підстав для огляду електронного доказу.

За наведених обставин, відсутні підстави, передбачені ст. 85 ЦПК України, для проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.13, 76, 85, 100 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про огляд веб-сайту відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко