Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Мех В.Ю.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

законного представника відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , як законного представника малолітнього ОСОБА_4 , третя особа: Комунальне підприємство »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» про встановлення порядку користування квартирою, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення їй в користування житлової кімнати площею 17,4 кв.м., а відповідачу двох житлових кімнат площею 10,8 кв.м. та 10. 2 кв.м. з балконом.

Інші приміщення залишити в їх загальному користуванні.

Посилається в позові на те, що відповідно до договору дарування від 04 жовтня 2022 року вона є власником частини даної квартири.

Інша частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 27 вересня 2022 року належить малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Порядок користування квартирою, який вона пропонує, склався між попередніми власниками квартири.

Вона направляла матері малолітнього відповідача пропозицію про врегулювання питання розпорядження квартирою та її утримання, однак відповіді не отримала.

З урахуванням цього просить задовольнити позов.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали.

Законний представник малолітнього відповідача в судовому засіданні позов визнала. Не заперечувала проти встановлення порядку користування квартирою, запропонованого позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном.

Не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, і загальними принципами міжнародного права.

Визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах.

Позивачка є власником частини квартири на підставі договору дарування від 04 жовтня 2022 року, посвідченого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори.

Малолітній відповідач є власником частини квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 вересня 2022 року.

Право власності сторін на відповідні частки квартири зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до Технічного паспорта спірна квартира має загальну площу 59, 7 кв.м. і складається з трьох житлових кімнат розміром: 17,4 кв.м., 10,8 кв.м. та 10, 2 кв.м., а також підсобних приміщень: коридору розміром 8,5 кв.м., кухні - 7,2 кв.м., вбиральні - 1,0 кв.м., ванної кімнати - 2, 0 кв.м.

/ а.с.7 - 14 /

Відповідно до статей 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року « Про судову практику в справах за позовами про захист права власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення є відособленими та за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі.

З плану квартири вбачається, що всі кімнати в квартирі є ізольованими.

Законний представник малолітного відповідача не заперечувала проти запропонованого позивачкою порядку користування квартирою, зазначила, що такий порядок не порушує прав малолітнього, як співвласника.

Виходячи з цього, рівності часток сторін у праві власності, а також враховуючи, що запропонований позивачкою порядок користування жилою площею не порушує вимог закону та прав сторін, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст.41 Коституції України, ст.ст. 15,16, 317,319, 321, 355-358, 383 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату розміром 17,4 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_4 житлові кімнати розміром 10, 8 кв.м. та 10.2 кв.м. з балконом розміром 2,8 кв.м.

Інші приміщення: коридор розміром 8,5 кв.м., кухню - 7,2 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., ванну кімнату - 2, 0 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомий.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2023 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва