Дата документу 09.10.2023
Справа № 334/7089/21
Провадження № 2/334/1882/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), -

ВСТАНОВИВ:

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Згідно позовної заяви, у період з 01.11.2016 року по 30.04.2021 року Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , споживачем вказаних послуг є відповідач, яка не здійснювала оплату за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася загальна заборгованість в сумі 45879,08 грн.

Відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаний період, а також стягнути судові витрати по оплаті судового збору.

22 листопада 2021 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 45879 гривень 08 коп. та 2270 гривень судового збору.

17 травня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на той факт, що вона не проживає за зазначеною у позові адресою, не знала про існування рішення суду та не погоджується з нарахуванням боргу, оскільки не користується послугами концерну за цією адресою.

Ухвалою суду від 26 травня 2023 року заочне рішення скасовано. Справа призначена до розгляду у загальному порядку.

У судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити вимоги концерну «МТМ» за вказаний у позові період. Посилання відповідача на той факт, що вона є неналежним відповідачем вважає хибним, оскільки відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тому має сплачувати комунальні послуги.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник доводили суду, що за адресою: АДРЕСА_1 проживала її бабуся ОСОБА_2 . У 2008 році, батьки зареєстрували її у даній квартирі, але вона жодного дня там не проживала, а є лише зареєстрованою особою. На теперішній час бабуся померла. Спадщину після її смерті ніхто не приймав. Отже, відповідачка вважає, що сам факт реєстрації не має жодного відношення до суті спору та не покладає на відповідача жодних зобов`язань по сплаті комунальних послуг. У зв`язку з викладеним просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі як в заявленому без достатніх на те підстав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, допитавши свідків, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Концерн «МТМ» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Згідно ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (зі змінами), та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.

Згідно ст. 6, ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проте, якщо відсутні умови для вибору контрагенту, що свою чергу унеможливлює сторонам визначати умови договору, в такому випадку можливо укласти лише договір визначений ст. 634 Цивільного кодексу України, що є «договором приєднання», тобто умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідні умови визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-VIII (зі змінами).

Відповідно до ч. 2 ст. 7, ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.

Відповідач не здійснив власний обов`язок стосовно укладання договору з виконавцем послуг в особі Концерну «МТМ». В зв`язку з чим, надання послуги з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися.

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.11.2016 року по 30.04.2021 року надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води) у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 46839,08 грн. Споживачем за вказаний період здійснено оплати за надані послуги у сумі 960,00 грн., отже, непогашена заборгованість за вказаний період складає 45879,08 грн. та залишається непогашеною, що підтверджується відповідним розрахунком.

Посилання відповідача щодо відсутності у неї зобов`язань по сплаті комунальних послуг, суд розцінює критично, оскільки згідно довідки концерну «МТМ», відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг МТМ.

Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів,за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 ч.1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року всправі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з положень частини 1статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи свідчать про те, що позов пред`явлений до належного відповідача ОСОБА_1 яка є єдиною зареєстрованою особою за адресою: АДРЕСА_1 .

В порушення статті 81 ЦПК України, відповідачем не спростовано факт того, що вона зверталася до відповідних комунальних установ щодо припинення нарахування послуг або здійснення відповідного перерахунку за умов відсутності споживача.

Надані в судовому засіданні письмові пояснення осіб стосовно того, що відповідачка не проживає за вказаною у позові адресою, суд вважає не достатніми в розумінні ст. 80 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачка у встановленому законом порядку не відмовлялися від наданняжитлово-комунальних послуг. Доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від оплати, нею не надано. Отже, відповідачка має обов`язок оплати позивачу вартість отриманих житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, за результатами розгляду справи, суд вважає доведеним позивачем факт невиконання відповідачем 01.11.2016 по 30.04.2021 року на суму 45879,08 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49) заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 45879 (Сорок п`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, судовий збір у розмірі 2270 (Дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2023 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.