Справа № 638/248/23
Провадження № 2/638/2037/23
06 жовтня 2023 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого Аркатової К.В.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Гупала Романа Миколайовича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
12.01.2023 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.
Адвокат Гупал Р.М. повідомляє, що згідно з п. 2 Договору позики, сума позики отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 Договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п. 5 Договору позики, становив 19.09.2019 року включно.
Згідно з п. 8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою.
Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1 % від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Згідно з п.п. 11, 12 Договору позики забезпеченням виконання позичальником зобов`язань є застава рухомого майна автомобіля «DAEWOO» модель «NEXIA», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип легковий седан, колір жовтий, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 09.08.2018 року, ТСЦ 6350.
Відповідно до п. 13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання позичальником за даним договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику розписку.
Відповідно до п. 15.2. Договору позики, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики).
Відповідно до п. 15.3 Договору позики, позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти Позикодавця про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені та наявність інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язання за цим Договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни.
Згідно з п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.
Представник позивача також акцентує увагу суду, що відповідач умисно ухиляється від виконання покладених на нього Договором позики зобов`язань та повернення боргу, надаючи на підтвердження такі докази: 1) Договір позики № 19/06/19-11 від 19 червня 2019 року; 2) Додаткова угода № 1 від 19.09.2019 року до Договору позики; 3) Додаткова угода № 2 від 23.12.2019 року до Договору позики; 4) Додаткова угода № 3 від 06.04.2020 року до Договору позики; 5) Додаткова угода № 4 від 20.07.2020 року до Договору позики; 6) Додаткова угода № 5 від 24.12.2020 року до Договору позики; 7) Додаткова угода № 6 від 22.03.2021 року до Договору позики; 7) Додаткова угода № 7 від 22.07.2021 року до Договору позики; 8) Додаткова угода № 8 від 30.11.2021 року до Договору позики; 9) Розписка про отримання грошових коштів від 30 листопада 2021 року; 10) Договір застави транспортного засобу від 19.06.2019 року; 11) Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Адвокат Гупал Р.М. резюмує, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором позики і до теперішнього часу в повному обсязі не виконав свої обов`язки, порушивши умови Договору позики та ч. 1 ст. 1049 ЦК України щодо строків повернення суми боргу, завдавши таким чином матеріальні втрати позивачеві.
Крім того, у відповідності до ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання Позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 19 вересня 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Додаткової угоди № 8, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.
Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 09.01.2023 (дата подачі позову) становить 40,50 грн.
Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом.
Зазначене вище стало підставою для звернення до суду із зазначеною позовною заявою.
Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року провадження у справі відкрито, сторонам роз`яснено, що розгляд відбуватиметься у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позов підтримав, просив задовольнити, окремо зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з положеннями частини другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації не здійснювалося.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Згідно з п. 2 Договору позики, сума позики отримана позичальником в повному обсязі до моменту підписання договору.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 1 Договору позики та графіку повернення позичальником грошових коштів, закріпленому у п. 5 Договору позики, становив 19.09.2019 року включно.
Згідно з п. 8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, на банківський рахунок або готівкою.
Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1 % від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Згідно з п.п. 11, 12 Договору позики забезпеченням виконання позичальником зобов`язань є застава рухомого майна автомобіля «DAEWOO» модель «NEXIA», шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тип легковий седан, колір жовтий, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 09.08.2018 року, ТСЦ 6350.
Відповідно до п. 13 Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання позичальником за даним договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику розписку.
Відповідно до п. 15.2. Договору позики, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору позики (в тому числі щодо своєчасного повернення позики).
Відповідно до п. 15.3 Договору позики, позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти Позикодавця про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені та наявність інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язання за цим Договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни.
Згідно з п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання позичальником умов Договору позики, Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики та неможливістю позичальником виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди № 1, становив 19.12.2019 включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики та неможливістю позичальником виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 2 від 23 грудня 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п. 1, 5, 6.1.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди № 2, становив 19.03.2020 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з отриманням додаткової суми позики, неможливістю позичальником виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №3 від 06 квітня 2019 року до Договору позики внесені зміни до п. 1, 5, 6.1.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди № 3, становив 19.07.2020 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю позичальником виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 4 від 20 липня 2020 року до Договору позики були внесені зміни в п. 1, 5, 6.1.
(1 долар США = 27,65 грн.) на день укладення додаткової угоди було еквівалентно 2048 доларів США 00 центів.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до 19.11.2020 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 5 від 24 листопада 2020 року до Договору позики внесені зміни до п. 1, 5, 6.1.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №5, становив 19.03.2021 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку з неповерненням позики, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 6 від 22 березня 2021 року до Договору позики були внесені зміни до п. 1, 5, 6.1.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди № 6, становив 19.07.2021 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку неповерненням позики, неможливістю Позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 7 від 22 липня 2021 року до Договору позики були внесені зміни в п. 1, 5, 6.
Згідно з п. З додаткової угоди № 7 сторони погодили, що будь-які грошові розрахунки, які відбувалися до моменту підписання даної угоди, не будуть враховуватися при майбутньому поверненні позики, а грошові кошти були передані позикодавцем позичальнику в день підписання даної угоди.
Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди № 7, становив 19.11.2021 року включно.
Відповідно до ст. 651, 653 та 654 Цивільного кодексу України, у зв`язку неповерненням позики, неможливістю позичальника виконати свої зобов`язання в повному обсязі у визначені Договором позики строки та зміною курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою № 8 від 30 листопада 2021 року до Договору позики внесені зміни до п. 1, 5, 6.
Згідно з п. З додаткової угоди № 8 сторони погодили, що будь-які грошові розрахунки, які відбувалися до моменту підписання даної угоди, не будуть враховуватися при майбутньому поверненні позики, а грошові кошти були передані позикодавцем позичальнику в день підписання даної угоди.
Факт отримання позики підтверджується також розпискою про отримання позики від 30 листопада 2021 року, написаною власноруч Відповідачем.
Кінцевий строк повернення Відповідачем грошових коштів, відповідно до додаткової угоди №8 та розписки, становив 19.03.2022 включно.
Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу не вжив та позику, у визначені Договором позики, додатковою угодою № 8 та розпискою від 30.11.2021 року строки, позивачу не повернув.
Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на курсу долару США, за домовленістю сторін додатковою угодою №1 від 19 вересня 2019 року до Договору позики були внесені зміни в п.1, 5, 6.1. період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Додаткової угоди № 8, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.
Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 09.01.2023 (дата подачі позову) становить 40,50 грн.
Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом.
Зазначене вище суд відносить до судових витрат.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладання цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до роз`яснень, викладених у правових позиціях Верховного Суду України про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені грошовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання договору позики передбачає належне виконання позичальником обов`язку повернути позику в порядку, передбаченому ст. 1049 ЦК України. Договір позики є одностороннім, оскільки обов`язки виникають лише у однієї сторони - позичальника, а права - лише у позикодавця. На позичальника покладається обов`язок повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такої самої якості та такого роду, що були передані йому позикодавцем. Позичальник зобов`язується також сплатити винагороду (проценти за користування позикою), якщо договір не є безоплатним. Позикодавцеві належить право вимагати від позичальника повернення позики, та сплати процентів за оплатним договором позики.
Приписами законодавства встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання ( статті 527-545 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це перед усім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до Додаткової угоди № 8, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором.
Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 09.01.2023 (дата подачі позову) становить 40,50 грн.
Суд погоджується з розрахунками трьох відсотків річних, інфляційних витрат, наведених представником позивача у позові.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи наявність у Догові позики пункту 10 щодо неустойки та зазначену вище матеріальну норму цивільного законодавства, суд вбачає наявність обґрунтованості та законності вимоги позивача про стягнення пені (штрафних санкцій) та погоджується з наданим суду розрахунком.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на отриману професійну правничу допомогу, докази про надання якої містяться в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 509, 533, 524, 545, 526, 551, 640, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд-
Позов представника ОСОБА_1 адвоката Гупала Романа Миколайовича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення складено та проголошено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий