КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 755/20728/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15117/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О. В. (суддя-доповідач), Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

вирішуючи клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року про видачу дубліката виконавчого документа (постановлену у складі судді Яровенко Н. О., повний текст складено 11 січня 2020 року)

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-1887/1-09 за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту в сумі 28 554,45 доларів США та 7 177,68 гривень.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 06 вересня 2023 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про видачу дубліката виконавчого листа залишити без задоволення.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду 11 вересня 2023 року та передана судді-доповідачу 12 вересня 2023 року.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду та відсутністю матеріалів цивільної справи №755/20728/19, суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та прийняття апеляційної скарги без матеріалів справи, а тому 14 вересня 2032 року постановлено ухвалу про витребування матеріалів цивільної справи №755/20728/19 з Дніпровського районного суду міста Києва.

Після надходження вказаних матеріалів апеляційний судом вирішується питання щодо поновлення строку.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що про дату та час розгляду заяви про видачу дубліката ОСОБА_2 повідомлений не був, оскаржувану ухвалу ОСОБА_2 отримано 23.08.2023 року.

Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.12.2019 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа.

В матеріалах справи наявна судова повістка від 08.01.2020 року на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутня інформація про дату спрямування цього листа на поштове відділення та відсутнє зворотнє повідомлення про дату отримання поштового відправлення.

У судовому засіданні 11 січня 2020 року, яке відбулось за відсутності учасників справи, постановлено оскаржувану ухвалу.

Згідно супровідного листа від 16 січня 2020 року копія ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року направлена на поштову адресу боржника.

Проте в матеріалах справи відсутня інформація про дату спрямування цього листа на поштове відділення та відсутнє зворотнє повідомлення про дату отримання поштового відправлення.

Інших доказів направлення або вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять.

Згідно долучених до клопотання про поновлення строку доказів вбачається, що копію оскаржуваної ухвали вручено ОСОБА_2 23.08.2023 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у даному випадку положення статті 358 ЦПК України не можуть бути застосовані до ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять жодного доказу про повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень статті 129 Конституції України, статті 17 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин порушило б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Враховуючи вище викладене, а також те, що оскаржувану ухвалу не було вручено боржнику до 23 серпня 2023 року та подання апеляційної скарги 06 вересня 2023 року, суд приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку є поважними, тому строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Керуючись ст. 287, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року про видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Желепа О. Ф. Мазурик О. В. Немировська