ПОСТАНОВА

іменем України

03 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 385/304/23

провадження № 22-ц/4809/1030/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фермерське господарство «Олена»,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2023 року у складі судді Панасюка І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Фермерського господарства «Олена» (далі по тексту ФГ «Олена») про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що їй на підставі державних актів про право приватної власності на землю серії ІV-КР №035807 від 20 травня 2002 року та серії КР №094008 від 12 грудня 2005 року належать земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0182 площею 3,0102 га, та з кадастровим номером :02:000:0184 площею 3,0102 га відповідно, які розташовані на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області. 30 листопада 2012 року між нею та ФГ «Олена» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0184 площею 3,0102 га строком на 10 років на належну їй земельну ділянку, тобто до 30 листопада 2022 року, а 12 грудня 2012 року - договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0182 площею 3,0102 га строком на 10 років на належну їй земельну ділянку, тобто до 12 грудня 2022 року. Починаючи з осені 2022 року вона неодноразово зверталась до ФГ «Олена» з повідомленням про небажання подальшої співпраці та просила повернути належні їй земельні ділянки одразу після закінчення дії договорів оренди.

08 грудня 2022 року та 12 грудня 2022 року вона звернулась до державного реєстратора із заявами про надання інформаційних довідок по належним їй земельним ділянкам, які є предметом розгляду даної справи.

Отримавши інформаційні довідки від 08 грудня 2022 року №317158711 від 12 грудня 2022 року №317351803 їй стало відомо, що 15 січня 2021 року Державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Бондарчук А.С. було зареєстровано додаткову угоду б/н від 22 листопада 2022 року до договору оренди від 30 листопада 2012 року, якою продовжено строк дії основного договору оренди до 30 листопада 2032 року з автоматичним продовженням дії договору. 15 січня 2021 року Державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Лисобиковим М.Г. було зареєстровано додаткову угоду б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди від 12 грудня 2012 року, якою продовжено строк дії основного договору оренди до 12 грудня 2032 року з автоматичним продовженням дії договору. Вказувала, що вона не підписувала жодних додаткових угод з відповідачем по справі, не бажала те не бажає подальшої співпраці з ним. Ці обставини грубо порушують її права, як власниці земельних ділянок, тому вона вимушена звернутись до суду для захисту своїх порушених прав, оскільки належні їй земельні ділянки використовуються без законних на то підстав. Оскільки додаткові угоди до договорів оренди землі від 22 листопада 2022 року та від 24 листопада 2022 року є неукладеними, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація (записів) договорів оренди землі, проведена 15 січня 2021 року, номери запису про інше речове право 40165681 та 40165941.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд зобов`язати ФГ «Олена» усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим №:02:000:0182 площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» 12 грудня 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165941, та належною ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим №:02:000:0184 площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди б/н від 22 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» 30 листопада 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165681. Стягнути з ФГ «Олена» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2023 року позовну заяву задоволено. Зобов`язано ФГ «Олена» усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0182 площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» 12 грудня 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165941. Зобов`язано ФГ «Олена» усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0184 площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди б/н від 22 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» 30 листопада 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165681. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ФГ «Олена» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ФГ «Олена» адвокатка Дяченко М.І. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Адвокат Любченко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 на підставі державних актів про право приватної власності на землю від 20 травня 2002 року серії ІV-КР №035807 та серії КР №094008 від 12 грудня 2005 року належать земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0182 площею 3,0102 га та з кадастровим номером :02:000:0184 площею 3,0102 га, які розташовані на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с.9-10, 13-14).

06 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» було укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0182 площею 3,0102 га строком на 10 років на належну їй земельну ділянку, який зареєстровано 12 грудня 2012 року (а.с.89-91).

06 січня 2012 року між позивачем та ФГ «Олена» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0184, площею 3,0102 га строком на 10 років на належну їй земельну ділянку, який зареєстровано 30 листопада 2012 року (а.с.11-12).

07 вересня 2021 року та 17 грудня 2022 року позивачка зверталась до ФГ «Олена» з повідомленнями про небажання подальшої співпраці, та просила повернути належні їй земельні ділянки одразу після закінчення договорів оренди (а.с.17-23).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №3 січня 2021 року Державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Бондарчук А.С. було зареєстровано додаткову угоду б/н від 22.11.2022 року до договору оренди від 30 листопада 2012 року, якою продовжено строк дії основного договору оренди до 30 листопада 2032 року з автоматичним продовженням дії договору (а.с.11-12).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №3 січня 2021 року Державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Лисобиковим М.Г. було зареєстровано додаткову угоду б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди від 12 грудня 2012 року, якою продовжено строк дії основного договору оренди до 12 грудня 2032 року з автоматичним продовженням дії договору (а.с.15-16, 86-88).

ОСОБА_1 , заперечуючи факт підписання додаткових угод до договору оренди землі, заявила клопотання про проведення почеркознавчої експертизи та просила витребувати у відповідача оригінали додаткових угод від 24 листопада 2022 року та 22 листопада 2022 року (а.с.48).

ФГ «Олена» повідомило про те, що не має можливості надати оригінали оспорюваних додаткових угод у зв`язку з їх втратою, надало акти про втрату документів від 14.03.2023 №15/1, від 20.03.2023 №15/2, складені на підставі наказів від 14.03.2023 №18 «Про результати службового розслідування» і від 20.03.2023 №21 «Про результати внесення змін до наказу №15 від 20.02.2023 «Про призначення службового розслідування», та витяги із газети «Урядовий кур`єр» від 17.03.2023 №54 та від 24.03.2023 №59 з оголошеннями про втрату низки додаткових угод до договорів оренди з фізичними особами (а.с.69-77).

11 квітня 2023 року сторона відповідача заявила клопотання про витребування у Благовіщенської міської ради Кіровоградської області реєстраційної справи про внесення змін до іншого речового права - права оренди на підставі додаткової угоди від 24 листопада 2022 року до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:02:000:0182, що зареєстрований в Держкомземі Гайворонського району 12 грудня 2012 року, номер запису про інше речове право 40165941 від 15 січня 2021 та реєстраційної справи про внесення змін до іншого речового права - права оренди на підставі додаткової угоди від 22 листопада 2022 року до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:02:000:0184, що зареєстрований в Держкомземі Гайворонського району 12 грудня 2012 року, номер запису про інше речове право 40165681 від 15 січня 2021 року (а.с.69-70).

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2023 року було задоволено клопотання та витребувано у Благовіщенської міської ради Кіровоградської області реєстраційну справу про внесення змін до іншого речового права - права оренди на підставі додаткової угоди від 24 листопада 2022 року до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:02:000:0182, що зареєстрований в Держкомземі Гайворонського району 12 грудня 2012 року, номер запису про інше речове право 40165941 від 15 січня 2021 та реєстраційну справу про внесення змін до іншого речового права - права оренди на підставі додаткової угоди від 22 листопада 2022 року до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:02:000:0184, що зареєстрований в Держкомземі Гайворонського району 12 грудня 2012 року, номер запису про інше речове право 40165681 від 15 січня 2021 року або належним чином завірені їх копії для огляду в судовому засіданні (а.с.83-84).

Проте, ухвалу суду про витребування документів, що безпосередньо стосуються предмету спору не виконано, представником Благовіщенської міської ради повідомлено суд про відсутність у Благовіщенської міської ради Кіровоградської області оригіналів додаткових угод, укладених із позивачем (а.с.85).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до частини третьої ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд вважає, що спірний договір позивач не підписував та, відповідно, з істотних умов цього договору не погоджував, а відповідач протилежного не спростував.

Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої земельної ділянки. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року справа №145/2047/16-ц.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто, спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Отже, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди проведеної щодо земельної ділянки.

Одним із способів захисту порушеного права відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №914/2350/18 (914/608/20) (провадження №12-83гс21) зазначено, що у практиці Великої Палати закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц і у подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто, державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13) та інші).

Отже, державна реєстрація права оренди відповідача на належну позивачу земельну ділянку - це офіційне визнання та підтвердження державою факту набуття ним права оренди. У справі, яка розглядається, встановлено, що реєстрація права оренди відповідача порушує права позивача.

Абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі, якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за відповідачем, заявлена вимога про скасування такої державної реєстрацій спрямована на відновлення становища, яке існувало до порушення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України (Постанова Верховного Суду від 23.01.2023 року справа №656/242/19).

У пункті 123 постанови від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 14-83гс21) Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що положення статті 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) обумовлено тим, що суд вирішує спір про право; скасування державної реєстрації речових прав повинно бути пов`язано з підставою для проведення такої реєстрації, з одночасним визнанням того, хто набуватиме право, яке реєструється. Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права, а є офіційним засвідченням державою факту набуття особою такого права.

Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права оренди за ФГ «Олена» на підставі додаткових угод, які позивачем не укладались та сторонами не виконувались, апеляційний суд приходить до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту у даному випадку буде саме скасування державної реєстрації права оренди. Задоволення позовних вимог у такий спосіб забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача.

Суд першої інстанції помилково вказав в резолютивній частині рішення про скасування державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки, тому рішення у цій частині підлягає зміні, а порушене право позивача відновленню шляхом скасування державної реєстрації права оренди Фермерського господарства «Олена», зареєстрованого на підставі додаткової угоди б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Олена» 12 грудня 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165941, та на підставі додаткової угоди б/н від 22 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Олена» 30 листопада 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право 40165681.

Представником позивача було заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн, в підтвердження чого представлено додаткову угоду від 29 вересня 2022 року №02 до договору про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року №34, ордер серії ВА №1062903 та розрахункову квитанцію про сплату коштів від 29 вересня 2023 року №698754 на суму 7000 грн.

Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, а також того, що вимоги апеляційної скарги були задоволені частково, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення та стягнення з відповідача витрат на правову допомогуу розмірі 3500 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду слід змінити, виклавши резолютивну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31 травня 2023 рокузмінити, виклавши у такій редакції.

Усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим №:02:000:0182, площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації права оренди Фермерського господарства «Олена», зареєстрованого на підставі додаткової угоди б/н від 24 листопада 2022 року до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Олена» 12 грудня 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право № 40165941.

Усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим №:02:000:0184, площею 3,0102 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, шляхом скасування державної реєстрації права оренди Фермерського господарства «Олена», зареєстрованої на підставі додаткової угоди б/н від 22 листопада 2022 року до договору оренди землі. укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Олена» 30 листопада 2012 року, зареєстрованої 15 січня 2021 року, номер запису про інше речове право №40165681.

Стягнути з Фермерського господарства «Олена» (, вул. Шкільна, 1, м. Гайворон, Кіровоградська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 3500 (три тисячі п`ятсот) грн витрат на правову допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко