УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на рухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на рухоме майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 28 вересня 2023 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Осаулову А.А.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року було прийнято самовідвід судді Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи, передано справу до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Фроловій І.В.

Разом з тим, вирішуючи питання про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду, судом було встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка просить суд визнати право власності на дизельний генератор виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230V AS5, серійний №9103981, зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_5 дизельним генератором виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230V AS5, серійний №9103981.

Одночасно з цим, досліджуючи заяву про самовідвід судді Осаулова А.А. від 29.09.2023 та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року про самовідвід судді Осаулова А.А. вбачається, що останні обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у справі №761/12568/20 було залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном. В ході розгляду справи була висловлена позиція щодо належності спірного предмета спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України «Про державну таємницю».

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Досліджуючи зміст рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у справі №761/12568/20 вбачається наступне: «В квітні 2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_3 (відповідач 2), третя особа - ОСОБА_4 , в якому просила суд: визнати право власності на дизельний генератор виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230V AS5, серійний №9103981, зобов`язати ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_5 дизельним генератором виробництва «Himoinsa», модель HYW-45T5 INS 50 HZ-400/230V AS5, серійний №9103981.» (абзац 1 описової частини рішення).

Вказаним рішенням суду Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном - було залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року - залишено без змін.

З вищевикладеного слідує, що на момент подачі позовної заяви, є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкриті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на рухоме майно на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки вже є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на рухоме майно - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: