1Справа № 335/7268/23 2/335/2637/2023
10 жовтня 2023 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Анісімової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2020 року Пологівським районним судом Запорізької області було задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 389 грн. 62коп., 840 грн. 40 коп. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. 00 коп..
25.01.2017 року мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «YUTONG», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілю «YUTONG» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для Позивача.
Відповідно до Постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 06.03.2017 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП.
16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір №13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8117506 від 05.05.2016 року.
Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, відтак відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.
05.05.2020 року Пологівським районним судом Запорізької області було винесено Ухвалу про відкриття провадження у справі №324/531/20.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості з Боржника.
01.11.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67334313.
Відтак, Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22.06.2020 року досі не виконане.
З урахуванням вищезазначеного, Позивач має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення ухвали по справі №324/531/20 - 06.05.2020 року та по день подання позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - 03.08.2023 року.
Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 4 254 (чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 04 коп. (деталізований розрахунок додається).
Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.05.2020 року по 03.08.2023 року складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просить суд розглядати справу за його відсутності, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет шляхом розміщення оголошення про розгляд справи та надсилання СМС повістки.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.06.2020 року Пологівським районним судом Запорізької області було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 389 грн. 62коп., 840 грн. 40 коп. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. 00 коп..
Суд у вказаному судовому рішенні встановив, що 25.01.2017 року мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «YUTONG», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП автомобілю «YUTONG» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для Позивача.
Відповідно до Постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 06.03.2017 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП.
01.11.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67334313.
06.05.2020 року та по день подання позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - 03.08.2023 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 4 254 (чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 04 коп. (деталізований розрахунок додається). Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.05.2020 року по 03.08.2023 року складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його невиконання (договір чи діалект)
Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.
Разом з тим, за змістом статей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.
Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2ст. 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Так, Верховний Суд зробив висновок, що нормаст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.
З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення.
З урахуванням вищезазначеного, Позивач має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення ухвали по справі №324/531/20 - 06.05.2020 року та по день подання позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - 03.08.2023 року.
Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 4 254 (чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 04 коп. (деталізований розрахунок додається).
Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.05.2020 року по 03.08.2023 року складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності дост.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1073,60 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторонни, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження факту надання позивачці професійної правничої допомоги позивач подав до суду договір № 30/01/19 від 30.01.2019 року, додаткову угоду №120 від 23.06.2023 року, акт здачі прийняття від 23.06.2023 року,, квитанцію від 23.06.2023 року.
Таким чином, суд встановив, що позивач надав належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, зокрема, квитанцію, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у цій справі.
Отже, з огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідач суду не надав, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509,526,610,625 ЦК України, ст.ст.5,12,13,81,82,141,247, 259,263,264,265, 280,282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - задовольнити.
Стягнута з ОСОБА_3 , РНОКПП: - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , три проценти річних у розмірі 850 грн. 00 коп. та інфляційні витрати у розмірі 4254. 04 коп., а всього: 5104 грн. 04 коп. у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений ним судовий збір за подання позову у розмірі 1073 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2023 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя Ю.В. Апаллонова