Справа № 308/6300/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Колотухи І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому зазначає, що 04.08.2005 року вона придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . В цілому нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу житлового будинку ві 04.08.2005 року за № 2134 складалось із житлового будинку, гаражу, огорожі, сараю. 05.09.2005 року позивач згідно договору купівлі-продажу придбала земельну ділянку розміром 0,0488 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 09.12.2005 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки позивачці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 034046. При виготовленні державного акту заперечень у суміжних землекористувачів щодо погодження меж ділянки не було. У 2006 році позивачка почала реконструкцію придбаного будинку. Однак, по теперішній час, їй не вдається завершити будівництво, а саме: пофарбувати стіну будинку, обкласти цоколь, влаштувати мощення, щоб уникнути потрапляння стічних вод під фундамент. Через постійні сварки, які вчиняє відповідачка робочі відмовляються працювати зі сторони ділянки АДРЕСА_2 . З висновку Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 26.08.2014року вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли непрязні стосунки на грунті межового спору. Сторонам було роз`яснено право звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач зазначає, що купувала будинок, який вже існував на цьому місці з 60-70 рр. 20 ст., і межах в деяких місцях проходить майже впритул будинку, немає змоги повноцінно влаштувати огорожу, що позбавляє позивачку права корисуватися та обслуговувати свій будинок. А тому просить встановити безоплатний, постійний земельний сервітут (право проходу та для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд) шириною в 1м. вздовж всієї межі впритул будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки АДРЕСА_1 від будинку та господарських споруд ОСОБА_1 в бік ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 по всій довжині межі між земельними ділянками.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила встановити безоплатний, постійний земельний сервітут (право проходу та для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд) вздовж всієї межі будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки АДРЕСА_1 від будинку та господарських споруд ОСОБА_1 в бік ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 по всій довжині межі між їхніми ділянками згідно розмірів та конфігурацій, викладених у висновку експерта судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 308/6300/18 від 07.12.2019 року № 396/11-19, який має наступні координати Х та Y:

- точка 1: координата Х 5 378 976,062; координата Y 1 210 369,626;

- точка 2: координата Х 5 378 974,522; координата Y 1 210 370,148;

- точка 3: координата Х 5 378 969,640; координата Y 1 210 356,683;

- точка 4: координата Х 5 378 971,512; координата Y 1 210 356,063;

- точка 5: координата Х 5 378 974,940; координата Y 1 210 366,430;

Відповідач подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що про встановлення земельного сервітуту на частині її земельної ділянки для ОСОБА_1 можливо вести мову лише при виконанні ряду умов, про які нею було заявлено у пропозиціях щодо врегулювання межового спору між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 від 12.12.2017 року та направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом, а саме: позивачу слід виконати рішення апеляційного суду від 09.12.2016 року в частині сплати їй грошових коштів в сумі 5496,30 грн., вирішити питання самочинного будівництва частини будинку на частині земельної ділянки ОСОБА_2 площею 8 кв.м., привести правовстановлюючі документи на земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у відповідність до чинного законодавства.

Також зазначила, що ремонт, або як зазначено у позовній заяві, пофарбування стіни будинку, яка межує із земельною ділянкою відповідача, та обкладання цоколю будинку носить строковий характер, строк дії якого повинно бути визначено із встановленням конкретної кінцевої дати. Тому встановлення для таких потреб земельного сервітуту не може бути постійним. До того ж, відповідно до ст. 403 ЦК України, власник земельної ділянки, на якій встановлюється земельний сервітут має право на відшкодування збитків, які йому завдасть особа, яка користується сервітом.

Окрім того, посилалася на те, що згідно зі ст. 401 ЦК України, сервітут це право користування чужим майном, яке можливо встановити щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів та або будь-якого іншого нерухомого майна. Отже, виходячи з приписів цієї статті, сервітуарій має право тільки на користування чужим нерухомим майном і не має права на володіння та розпорядження ним.

А тому просить відмовити позивачу у задоволенні позових вимог про встановлення сервітуту у повному обсязі.

В судовому засіданні , яке відбулося 11.07.2023 року позивачка та її представник уточнений позов підтримали та просили задовольнити.

В судовому засіданні , яке відбулося 11.07.2023 року відповідачка та її представник заперечили проти уточнененого позову та просили у задоволенні позових вимог відмовити у повному обсязі.

Після виступу учасників справи з промовами в судових дебатах , суд надав можливість промовцям обмінятися репліками та оголосив перерву .

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки відповідачки суду не відомі, від представника відповідачки надійшла заява про відкладення судового засідання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міького нотарівльного округу Монич Р.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 2134, ОСОБА_1 придбала у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . В цілому нерухоме майно, що відчужено складалося з житлового будинку, зазначеного у плані літ. «А.А», гаражу, зазначеного літерою «Б», огорожі, зазначеної 1-2, сараю літ. «Г», та споруди зазначеної 1, розташованих на земельній ділянці розміром 0,0488 га.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міького нотарівльного округу Монич Р.І. та зареєстрованого у реєстрі за № 2623, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку, розміром 0,0488 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала продовцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 041232 виданого 22.08.2002 року за № 553 Ужгородською міськраою і згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, що позначений на державному акті за адресою: АДРЕСА_1 .

09.12.2005 року Мотиль видано Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим № :17:001:0051

Також встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.04.2009 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0328 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 403 ЦК України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 404 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Відповідно до п. п. а, ж ч. 1 ст. 99 Земельного кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Згідно ч. 1,2 ст. 100 Земельного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 22-2. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об`єкта і не залежить від власників цих об`єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК, цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Згідно наданих суду матеріалів встановлено, що межа земельної ділянки ОСОБА_1 , яка проходить між її земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_2 проходить по стіні жилої та нежилої будівель ОСОБА_1 , зокрема, це встановлено у рішенні апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2016 року у справі № 308/9954/14-ц, на підставі акту відновлення на місцевості (в натурі) меж земельної ділянки від 02.12.2005 року.

При цьому між ОСОБА_4 та Мотиль існує спір про накладення житлового будинку ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_4 , який розглядається в межах цивільної справи №308/11440/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести відповідну перебудову.

З огляду на те, що межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 проходить впритул до стіни житлового будинку ОСОБА_1 позивач обмежена у доступі до належного їй майна з метою його обслуговування.

Для належного обслуговування власного майна фарбування стіни, обкладення цоколю, влаштування мощення, для уникнення потрапляння стічних вод під фундамент, позивачці необхідно отримати доступ для проходу на ділянку відповідачки та встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

При цьому суд констатує, що обслуговування житлового будинку позивачки з боку земельної ділянки відповідачки є постійним у часі.

Згоди між сторонами у справі щодо встановлення сервітуту не досягнуто. В ході розгляду справи сторони неодноразово заявляли клопотання про надання їм часу для укладення мирової угоди, однак, умови такої не були ними погоджені.

У зв`язку з наведеним суд приходить до переконання, що стороною позивача доведена необхідність встановлення земельного сервітуту.

В ході розгляду справи представник позивача адвокат Колотуха І.О. звернувся до судового експерта Колчар В.Д. зі зверненням про проведення судової земельно-технічної експертизи для подальшого подання в суд по цивільній справі № 308/6300/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту.

Згідно висновку експерта судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 308/6300/18 від 07.12.2019 року № 396/11-19, виконаного судовим експертом Колчар В.Д. визначено межу земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності із контуром та місцерозташуванням по її землевпорядній документації та правовстановлюючим документам з метою визначення сервітуту для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів для виконання ремонтно-будівельних робіт ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та площу земельної ділянки з метою встановлення сервітуту.

У висновку зазначено, що у зв`язку з тим, що конфігурація та місце розташування на місцевості земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 не відповідає конфігурації та місце розташуванню по її землевпорядній документації, експертом в рамках даної експертизи розроблено план сервітуту, який необхідно накласти на ту частину земельної ділянки ОСОБА_2 , яка належить їй по правовстановлюючим документам у конфігурації по її землевпорядній документації.

Згідно вказаного висновку сервітут, який необхідно встановити на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 згідно правовстановлюючих документів у конфігурації по її землевпорядній документації в АДРЕСА_1 , для можливості проведення необхідних ремонтних робіт на будівлі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 має площу 27,89 кв. Відповідно до висновку в Єдиній Державній системі координат України поворотні точки сервітуту, який необхідно встановити на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 згідно правовстановлюючих документів у конфігурації по її землевпорядній документації в АДРЕСА_1 , для можливості проведення необхідних ремонтних робіт на будівлі ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , мають наступні координати Х та Y:

- точка 1: координата Х 5 378 976,062; координата Y 1 210 369,626;

- точка 2: координата Х 5 378 974,522; координата Y 1 210 370,148;

- точка 3: координата Х 5 378 969,640; координата Y 1 210 356,683;

- точка 4: координата Х 5 378 971,512; координата Y 1 210 356,063;

- точка 5: координата Х 5 378 974,940; координата Y 1 210 366,430.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що потреби щодо обслуговування житлового будинку та здійснення вільного проходу до нього, не можуть бути задоволені в будь-який інший спосіб, аніж як встановленням земельного сервітуту на земельну ділянку площею 27,89 кв.м., а сторони не дійшли згоди щодо встановлення такого, суд приходить до висновку, що позов про встановлення земельного сервітуту у вигляді права проходу та для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд вздовж всієї межі будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки АДРЕСА_1 від будинку та господарських споруд ОСОБА_1 в бік ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 по всій довжині межі між їхніми ділянками згідно розмірів та конфігурацій, викладених у висновку експерта судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 308/6300/18 від 07.12.2019 року № 396/11-19 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 15,16,316,319,401,403,404 ЦК України, ст. 98-100 ЗК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 48, 76,77, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити безоплатний, постійний земельний сервітут (право проходу та для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд) вздовж всієї межі будинку АДРЕСА_1 в бік земельної ділянки АДРЕСА_1 від будинку та господарських споруд ОСОБА_1 в бік ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 по всій довжині межі між їхніми ділянками згідно розмірів та конфігурацій, викладених у висновку експерта судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 308/6300/18 від 07.12.2019 року № 396/11-19, який має наступні координати Х та Y:

- точка 1: координата Х 5 378 976,062; координата Y 1 210 369,626;

- точка 2: координата Х 5 378 974,522; координата Y 1 210 370,148;

- точка 3: координата Х 5 378 969,640; координата Y 1 210 356,683;

- точка 4: координата Х 5 378 971,512; координата Y 1 210 356,063;

- точка 5: координата Х 5 378 974,940; координата Y 1 210 366,430;

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_3 ;

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук