Справа № 461/5470/23
Провадження № 2/461/2239/23
УХВАЛА

Іменем України

03.10.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

за участю:

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів -

в с т а н о в и в:

у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

11.08.2023 відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 подала до суду клопотання, у якому просить суд зупинити провадження у даній справі та надати строк для примирення сім`ї тривалістю шість місяців. ОСОБА_4 значила, що вона бажає зберегти свою сім`ю та вважає, що сімейні стосунки між нею та позивачем можуть бути відновлені, оскільки вони перебувають у шлюбі більше двадцяти років, а також у них є неповнолітній син. Просить клопотання задоволити.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо зупинення провадження у даній справі заперечив, пояснив, що не проживає з відповідачкою більше року, жодних спроб зі сторони ОСОБА_3 протягом цього часу не відбулося, сімейні відносини між ними припинені вже тривалий час, відтак примирення сім`ї не є можливим. Просить відмовити у задоволенні клопотання та розірвати шлюб.

Вирішуючи клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про надання сторонам строку для примирення, суд виходить з того, що вимогами ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів для примирення, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, обов`язком суду є зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини.

Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 скористався своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, настоює на задоволенні такого, на примирення не погоджується, оскільки має іншу жінку вже тривалий час.

Окрім того, суд зазначає, що з моменту подання ОСОБА_5 клопотання про зупинення провадження у справі та надання сторонам строку на примирення, минуло майже два місяці, та як стверджує позивач, жодних спроб збереження сім`ї за цей час вчинено не було.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, не зважаючи на визнання судом її явки обов`язковою, відтак не підтвердила свого наміру на збереження сім`ї та не спростувала доводів позивача щодо відсутності причин для зупинення провадження у справі.

З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, а також відсутність наміру у позивача за первісним позовом зберегти сім`ю, суд дійшов висновку, що підстав для надання сторонам терміну для примирення немає, а відтак немає і підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 251-253, 258-261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 06.10.2023.

Суддя Зубачик Н.Б.