Справа № 364/381/23
Провадження № 2/364/132/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 , Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , е-пошта: не зазначено, № тел.: НОМЕР_2 )

до

ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел.: НОМЕР_4 )

представниця відповідача Солодовнікова Олена Вікторівна ( адвоката свідоцтво № 000627 від 01.03.2016, діє на підставі ордеру серії ВВ № 1032180, адреса: вул. Шолом Алейхема, 21 А, м. Біла Церква, Київська область, 09117, е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , № тел.: НОМЕР_5 )

про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2023 на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка була залишена без руху.

15.06.2023 позивачка на усунення недоліків надала позовну заяву у новій редакції у якій вказує, що 15 вересня 2018 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, останні місяці вони з відповідачем разом не проживають, добровільно чоловік допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладені у позові обставини та на ст. ст. 150, 180-183 СК України, просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її користь на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки його заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

19.06.2023 суд відкрив у спрощеному порядку провадження та призначив розгляд справи без виклику сторін на 18.07.2023.

07.07.2023 на адресу суду надійшла заява представниці відповідача, якою вона заперечує проти розгляду справи у спрощеному позовному порядку та просить призначити розгляд справи у загальному порядку. Одночасно надала відзив, яким вказує, що відповідач частково визнає позовні вимоги, зокрема не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але в розмірі 1/6 (одна шоста) частки з усіх видів заробітку, мотивуючи тим, що відповідач має на утриманні дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на яку з нього стягуються аліменти у розмірі частка всіх видів його заробітку.

18.07.2023 суд заяву представниці відповідача задовольнив та здійснив перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче судове засідання на 18.09.2023.

18.09.2023 підготовче судове засідання не відбулося, оскільки позивачка не з`явилася в судове засідання. Про час та місце розгляду справи та про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного провадження, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження належним чином повідомлена , про що свідчить поштове повідомлення ( а.с. 57). Причини своєї відсутності суду не повідомила.

Суд відклав підготовче судове засідання на 09.10.2023, про що належним чином повідомив сторони провадження.

09.10.2023 відповідач та його представниця в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені ( а.с. 56, 61, 63, 64 ). На адресу суду надійшли заяви представниці відповідача, якими вони просять суд розгляд справи провести за їх відсутності ( а.с. 58-59, 65).

Позивачка повторно не з`явилася у підготовче судове засідання, про час та місце проведення якого вона належним чином повідомлена ( а.с. 62). На адресу суду не надходило заяв чи то клопотань від позивачки з проханням про відкладення підготовчого судового засідання. ОСОБА_1 не повідомила суд про причини своєї повторної неявки.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки) - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими відправленнями, в підготовчі судові засідання : 18.09.2023 та 09.10.2023 не з`явилася, що є повторністю (тобто двічі поспіль), заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася, не подала заяву про розгляд справи за її відсутності суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку. А відтак, позивач не позбавлений доступу до правосуддя та має право повторно звернутись до суду в установленому законом порядку з таким же самим позовом.

Керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення позову без розгляду не позбавляє її права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням http://vl.ko.court.gov.ua/sud1010/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія повного тексту ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун