Справа №707/2744/23
Провадження №2/707/1133/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Представник ОСОБА_3 адвокат Коробкова Галина Олександрівна, звернулася до Черкаського міського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на наступне.

Під час перебування у шлюбі з відповідачем на підставі договору купівлі-продажу будинку від 14.12.2011 позивач придбав житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2023 шлюб між сторонами було розірвано. Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та про його поділ між ними не досягнуто згоди.

Враховуючи викладене, позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом та просить:

- здійснити поділ майна, а саме будинку та земельної ділянки :02:001:0303 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки :02:001:0303, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим внесенням змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки :02:001:0303, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим внесенням змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

1.2. Представник відповідачки надав до суду письмовий відзив, в якому вказав, що відповідачка від початку війни росії проти України проживає разом з дітьми за кордоном, змушена знімати житло, утримувати дітей. Позивач сплачує кошти у вигляді аліментів, проте цих коштів недостатньо для нормального проживання та навчання дітей за кордоном. Отже, є підстави для збільшення частки майна відповідача пропорційно до кількості членів сім`ї згідно з ч. 3 ст. 70 СК України.

1.3. В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що з позивача за судовим рішенням стягуються аліменти на утримання двох дітей сторін у розмірі 1/3 частки від його доходу і ці аліменти сплачуються позивачем вчасно. Крім того, сторони мають квартиру, яка оформлена на відповідачку і яку позивач не просить поділити. Позивач не просить стягувати судовий збір з відповідачки.

Представник відповідачки в судовому засіданні вказав, що позивач надає недостатні кошти для утримання двох дітей сторін, а тому слід відступити від засад рівності часток під час поділу спільного сумісного майна сторін.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 09.03.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 11.09.2010. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2023 у справі № 711/1583/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

2.2. Згідно з копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, укладеного 14.12.2011 між ОСОБА_10 (далі - продавець) та ОСОБА_3 (далі - покупець), продавець продав, а покупець купив житловий будинок, з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, виданого 19.12.2011 КП «Черкаське обласне об`єднане БТІ» за № 32573064, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 .

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний будинок складається з: А-1 житловий будинок, В - погріб під частиною будівлі, Е - погріб під частиною будівлі, а - веранда, Б -альтанка, Г - сарай- гараж-літня кухня, Д - убиральня, а/гн- ганок, № 1 - ворота, № 2- огорожа, № 3 - огорожа.

Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії АК № 380480, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2486 га, кадастровий номер: :02:001:0303, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 583, виданої 05.09.2016 Виконавчим комітетом Дубіївської сільської ради, домоволодіння та прилегла земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 , до перезакладки погосподарських книг в 2005 році мало адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 344656947 від 30.08.2023, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

3.Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

3.2. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин 2, 4 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2, 3 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

3.3. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18.

4.Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. На підставі вищенаведених письмових доказів суд дійшов висновку про те, що придбане сторонами під час шлюбу майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0303, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,є об`єктами спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу в порядку статті 70 СК України.

Поділ між сторонами спірного житлового будинку та земельної ділянки шляхом визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частку будинку та земельної ділянки не порушує прав сторін, а також норми статей 70 СК України та 372 ЦК України. Вказаний житловий будинок та земельна ділянка належать сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому обставинам справи відповідає переведення правого режиму спільної власності на цей житловий будинок та земельну ділянку із сумісної власності без визначення часток співвласників в часткову власність із визначенням часток у праві власності.

4.2. Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідачки на те, що коштів, які сплачує позивач в якості аліментів, недостатньо для навчання та утримання дітей. Представник відповідачки або відповідачка не надали до суду жодних доказів щодо розміру витрат, які є необхідними для утримання та навчання дітей, а також не надали доказів наявності цих витрат взагалі.

Для збільшення частки під час поділу майна подружжя в порядку ч. 3 ст. 70 СК України заінтересована сторона справи має довести не тільки факт проживання дітей з одним із подружжя, а й те, що розмір аліментів, які одержує така сторона, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей. Саме лише посилання на недостатність розміру аліментів, без надання доказів необхідних витрат на фізичний, духовний розвиток та лікування дітей, є явно недостатнім для застосування судом ч. 3 ст. 70 СК України.

4.3. Суд вважає за необхідне окремо відзначити, що не підлягає задоволенню позовна вимога про «подальше внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно» після визнання за сторонами права власності на 1/2 частку спірного майна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Тобто, рішення суду про визнання за особою права власності на нерухоме майно або частку нерухомого майна саме по собі є достатнім для проведення державної реєстрації права на таке майно.

4.4. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, підлягають частковому задоволенню.

5.Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, у судовому засіданні представниця позивача вказала, що позивач не просить стягувати судові витрати з відповідачки, а тому суд вважає справедливим та розумни не стягувати на користь позивача судові витрати з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Здійснити поділ об`єкту права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0303, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0303, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати заОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0303, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д. Б. Баронін