Справа № 487/973/23
Провадження № 2/487/1093/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

21.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ "Телец-ВАК" про стягнення боргу, в якому просив з відповідача із Товариство з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , борг в загальній сумі 361230 грн., який складається з основного боргу в сумі 251550 грн., що складає еквівалент 9000 дол. США та винагороди за користування грошовими коштами в сумі 109680 грн., що складає еквівалент 3000 дол. США.

Свою позицію позивач мотивує тим, що 24.09.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК», в особі генерального директора Валеева Анатолія Казанфіровича, було укладено договір про надання поворотної позики №9/2020-1 на суму 251550 грн., що складає еквівалент 9000 дол. США. Відповідно до п.4 Договору, вказані грошові кошти були внесені позивачем в касу ТОВ «Телец-ВАК» в готівковій формі, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №9/2020-1 від 24.09.2020 року. Договором чітко визначено строк повернення позики - 31.07.2022 року, включно, за користування якою при поверненні позики, позичальник разом з загальною сумою позики додатково сплачує позичальнику винагороду в розмірі, що є еквівалентом 3000 дол. США. В обумовлену дату повернення позики, а саме 31.07.2022 року, відповідач грошові кошти не повернув, а відтак 10.11.2022 року позивачем було спрямовано лист-вимогу щодо повернення позики та сплати додаткової винагороди за користування грошовими коштами, проте вона залишилася без реагування зі сторони відповідача. Відповідач ухиляється від повернення позики до цього часу. Станом на день подання позовної заяви відповідач суму позики та передбачену договором винагороду за користування грошовими коштами не повернув, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 27.02.2023 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 08.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача подав заяву про слухання справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Частиною же 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3612 грн. 30 коп..

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» на користь ОСОБА_1 борг в загальній сумі 361230 (триста шістдесят одна тисяча двісті тридцять) грн., який складається з основного боргу в сумі 251550 грн., що складає еквівалент 9000 дол. США та винагороди за користування грошовими коштами в сумі 109680 грн., що складає еквівалент 3000 дол. США.

Стягнути із Товариство з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3612 грн. 30 коп..

Позивач: ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК», місце знаходження: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 9, .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін