Справа № 463/3181/23 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/1716/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.;

за участю секретаря Суди В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 10 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 01 листопада 2010 року було задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та стягнуто солідарно зі згаданих відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року в сумі 1 064 215 грн. 61 коп., а також 1 700 грн. сплаченого державного мита і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

21 жовтня 2020 року Акціонерне товариств «ВТБ Банк» по Договору № 75-РБ відступило право вимоги за вищезгаданим кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року Акціонерному товариству «Універсал Банк» і ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 04 листопада 2021 року було задоволено заяву АТ «Універсал Банк» та замінено стягувача АТ «ВТБ Банк» «у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.11.2010 року у цивільній справі № 2-з2178/10 на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (арк. 11-13, 36 справи №463/10736/21).

25 квітня 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду із Заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, у якому просило:

1.Видати дублікат виконавчого листа у справі №2-з2178/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості по кредитному договору №8/1700/511 від 05.02.2008 року в сумі 1 064 215 грн. 61 коп. та судових витрат в сумі 1 700, 00 грн., де боржником є ОСОБА_1 , та поновити строк пред`явлення цього дублікату виконавчого листа;

2.Видати дублікат виконавчого листа у справі №2-з2178/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в користь Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості по кредитному договору №8/1700/511 від 05.02.2008 року в сумі 1 064 215 грн. 61 коп. та судових витрат в сумі 1 700, 00 грн., де боржником є ОСОБА_2 , та поновити строк пред`явлення цього дублікату виконавчого листа.

Заява обгрунтовувалася тим, що заочним рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 01 листопада 2010 року було задоволено позов ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та стягнуто солідарно зі згаданих відповідачів на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року в сумі 1 064 215 грн. 61 коп., а також 1 700 грн. судових витрат, і на виконання цього рішення згаданим судом 20.01.2011 року було видано виконавчі листи по кожному боржнику, які в подальшому ВАТ «ВТБ Банк» було пред`явлено на виконання.

21.10.2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» укладено вищезгаданий договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги, зокрема: і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №8/1700/511 від 05.02.2008 року та договором поруки від 05.02.2008 року.

Ухвалами Личаківського районного суду м.Львова від 04.11.2021 року у справі №463/10736/21 за заявою АТ «Універсал Банк» замінено стягувача у виконавчому провадженні з АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк».

14.02.2022 року АТ «Універсал Банк», як новим кредитором, до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові було направлено заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні (з АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк») та повернення виконавчого документу без виконання.

06.03.2023 року АТ «Універсал Банк» було отримано листи з Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові, у яких зазначено, що проведеною перевіркою даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у згаданому відділі перебували виконавчі провадження №52145006 та №52144910 з примусового виконання виконавчих листів №2-з2178/10, виданих 20.01.2011 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «ВТБ Банк» 1 065 915 грн. 61 коп. і 04.10.2016 року та 06.12.2016 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, 23.04.2017 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, а тому у ВДВС на даний час відсутні правові підстави для винесення постанов про заміну сторони у вказаних виконавчих провадженнях.

Однак, у вищезгаданих листах-відповідях ВДВС не вказано, коли саме було направлено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу та повернуто виконавчі листи, а також не долучено доказів направлення (повернення) цих документів на адресу тодішнього стягувача АТ «ВТБ Банк».

Заявником стверджувалося, що вищенаведенесвідчить про те, що виконавчі листи було втрачено при пересилці від Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного МУМЮ до тодішнього стягувача АТ «ВТБ Банк», у зв`язку з чим у АТ «Універсал Банк» не було можливості пред`явити вказані документи до примусового виконання у передбачений законом строк, а тому АТ «Універсал Банк» одночасно просить поновити пропущений строк для пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання (а.с. 1-6).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання відмовлено (а.с. 32-33).

Дану ухвалу оскаржив представник АТ «Універсал Банк».

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву АТ «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що заявником не доведено поважності причин строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки «такий строк пропущено з причин, незалежних від теперішнього стягувача» (а.с. 36-41).

25 вересня 2023 року апелянт надіслав на адресу суду Заяву про розгляд апеляційної скарги без участі представника апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» (в подальшому «Закон») органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону).

Частина четверта статті 4 Закону регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Зокрема, однією з підстав відповідно до пункту 2 частини четвертої цієї статті є пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стаття 11 Закону регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем (частина перша статті 11 Закону). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав (постанова Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Право правонаступника стягувача на звернення з виконавчим документом до виконання залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом. А якщо ці строки пропущені, то має вирішуватись питання поновлення цих строків.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження №14-197цс21) і в силу положень, передбачених частиною 4 статті 263 ЦПК України, підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вже зазначалося вище, апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що заявником не доведено поважності причин строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки «такий строк пропущено з причин, незалежних від теперішнього стягувача». Відтак, та обставина, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчих документів до виконання, пропущено, АТ «Універсал Банк» визнається, а відтак ця обставина у відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Заочне рішення Личаківського районного суду міста Львова від 01 листопада 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором №8/1700/511 від 05.02.2008 року в сумі 1 064 215 грн. 61 коп., а також судових витрат набрало законної сили 11 листопада 2010 року.

Договір № 75-РБ про відступлення прав вимоги (в тому числі і за кредитним договором № 8/1700/511 від 05.02.2008 року) між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено 21 жовтня 2020 року, тобто через майже 10-ть років після набрання вищезгаданим рішенням суду законної сили.

А Заяву про видачу дублікатів виконавчих листів (а також і про поновлення строків пред`явлення цих дублікатів до виконання) АТ «Універсал Банк» було подано ще через більш, як 30 місяців лише 25 квітня 2023 року.

За змістом статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору.

Тобто, АТ «Універсал Банк» міг та вправі був з`ясувати у АТ «ВТБ Банк», як свого контрагента по Договору № 75-РБ про відступлення прав вимоги, до укладення цього договору про обставини пред`явлення останнім виконавчих документів до виконання, хід виконавчих проваджень та їх результати, а відтак зробити свої висновки про наявність правових підстав для поновлення строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, чи про відсутність таких підстав, та (відповідно) про наявність чи відсутність правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.

Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що«строк (встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання) пропущено з причин, незалежних від теперішнього стягувача», до уваги прийматися не можуть, оскільки названа причина є нічим іншим, як уникненням законодавчої вимоги щодо згаданого строку.

За вищенаведених обставин в їх сукупності у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення заяви стягувача (поданої до суду у квітні 2023 року) про видачу дублікатів виконавчих листів (виданих судом у січні 2011 року) і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали (та, відповідно, для задоволення заяви АТ «Універсал Банк») є відсутніми.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 10 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 09 жовтня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.