Справа № 525/511/23
Провадження №2/525/155/2023 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2023 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Хоменка М.М.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 ,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору адвоката Тоцької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, як батько їх неповнолітніх дітей не виконує свого обов`язку по утриманню дітей, які перебувають на повному утриманні позивача.
15.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до нього копіями документів отримав заздалегідь ( а.с. 27), однак у визначений йому строк, відзиву, заперечень на позов або інших клопотань суду не подав.
Ухвалою суду від 07.07.2023 визнано явку позивача у судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень ( а.с. 34).
Ухвалою суду від 28.08.2023 залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 ( а.с. 58).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Тоцької О.В., подала на адресу суду письмові пояснення у яких вважала, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В обґрунтування своєї позиції по справі, зазначила, що від шлюбу з відповідачем у справі, який 16.11.2017 розірвано, третя особа ОСОБА_2 має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду від 13.05.2019 з відповідача у справі ОСОБА_3 на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважала за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Просила понесені нею судові витрати стягнути з відповідача у справі.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду справи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно з нього утримуються аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, він вважає такий розмір необґрунтованим та завеликим, з цих підстав він перестав добровільно надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей від другого шлюбу, повідомив, що на даний час проходить військову службу у лавах ЗСУ та має можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому в позовній заяві.
У судове засідання 04.10.2023 відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, 22.05.2023 від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зазначає, що позові вимоги визнає у повному обсязі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 та її представник адвокат Тоцька О.В. у судовому засіданні підтримали подані ними раніше письмові пояснення, просили позовні вимоги позивача задовольнити частково.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.04.2022 (а.с. 3).
Сторони мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено зі свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 26.05.2021 та серії НОМЕР_3 від 16.03.2023, відповідно ( а.с. 4, 5).
Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради №267 від 08.05.2023 неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , 1986 р.н., та перебувають на її повному утриманні (а.с. 6).
ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.05.2021 по 30.04.2024, що встановлено з довідки Відділу з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню №1 від 10.05.2023 за №269 ( а.с. 7).
Також, у ході розгляду даної цивільної справи було встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження №59425372 з примусового виконання виконавчого листа по справі №333/1388/19, виданого 21.06.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_2 (а.с. 50, 53, 71).
Відповідач у справі ОСОБА_3 являється батьком ще однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю дитини є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 24.06.2008 (а.с. 72).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що відповідач є працездатним, проходить службу у лавах ЗСУ, має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дітей суд враховує положення статті 182 СК України, ту обставину, що відповідач є працездатним, виходячи з принципу диспозитивності, те, що відповідач визнав заявлений позов у повному обсязі та просив його задовольнити, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заявленому позивачкою розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу).
Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне.
Положеннями ст. 84 СК України передбачено, у тому числі, право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, а також те, що діти потребують догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.
Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, у тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
Згідно положень ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, проходить службу у лавах ЗСУ, у судовому засіданні посилався на те, що має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі заявленому позивачем. Однак, беручи до уваги наявність у відповідача на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягають до часткового задоволення, у розмірі 1/10 частини від доходів на утримання позивача з моменту подачі позову до суду, і до досягнення дитиною трирічного віку.
Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Позивач ОСОБА_1 під час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, таким чином, оскільки суд прийшов до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат пов`язаних з розглядом справи в суді, проте, жодних доказів в обґрунтування заявленої вимоги останньою на адресу суду не надано, вимоги в цій частині є необґрунтованими.
Так, згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Зі змісту пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 остання очікує понести судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді за надання їй професійної правової ( правничої) допомоги, розмір яких згідно попереднього ( орієнтовного) розрахунку суми судових витрат складає 5500 грн.
Згідно положень ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки ОСОБА_2 не надано жодних доказів в обґрунтування понесених нею судових витрат, заяв про подання доказів після ухвалення рішення у справі у встановленому законом порядку подано не було, суд приходить до переконання, що заява у цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 (однієї десятої) частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 10 травня 2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: адвокат Тоцька Олена Володимирівна, адреса для листування: м. Запоріжжя, а/с 8205, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №001398 видане Радою адвокатів Запорізької області 28.02.2023.

Повне рішення суду складено 09.10.2023.

Суддя Я.В. Прасол