Справа № 156/720/23
№ провадження 2/156/163/23
категорія справ 71
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
29 вересня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарями судових засідань Кицею Л.Ф., Степанець Т.В.,
представниці позивача ОСОБА_1 ,
неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітніх ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом органу опіки та піклування Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, поданим в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_5 про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо двох неповнолітніх дітей,
05.07.2023 представниця органу опіки та піклування Литовезької сільської ради звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.
Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 13.07.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 34).
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 11.09.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 89).
Представниця позивача мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_5 є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка разом із дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживає за місцем реєстрації з вересня 2022 по теперішній час. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 04.05.2022 малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрано в матері ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування Литовезької сільської ради для подальшого влаштування. Батько дітей помер відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області від 05.09.2017. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 04.05.2022 з відповідачки ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2021 до досягнення повноліття дітей. Відповідачка не сплачує аліменти на утримання дітей, що призвело до наявності у неї заборгованості, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 19.06.2023 за період з 01.07.2021 по 31.05.2023 становить 69 000 грн. У зв`язку із сформованою заборгованістю ОСОБА_5 внесена до Єдиного реєстру боржників. 14.06.2022 неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавленого піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Литовезької сільської ради від 23.09.2022 № 38 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачка ОСОБА_5 тривалий час не проживає у с. Кречів, за твердженням сусідів перебуває на сезонних роботах в Республіці Польща, адреса її невідома. Крім того, у зв`язку з не сплатою комунальних послуг в ОСОБА_5 сформувалась значна заборгованість. Працівниками Литовезької сільської ради проводилась профілактична робота з ОСОБА_5 , однак на теперішній час вона не змінила свого ставлення до дітей, належним чином не виконує батьківських обов`язків, не дбає про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідним харчуванням і медичним доглядом, зловживає алкогольниим напоями, не виявляє інтерес до розвитку дітей, не створює належних умов для проживання дітей, не займається їхнім вихованням, тим самим умисно та свідомо ухиляється від батьківських обов`язків, порушуючи ст. 150,152 Сімейного кодексу України.
Представниця позивача в судовому засіданні просила здійснювати розгляд справи за відсутності відповідачки, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовільнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи, вона вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно синів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є єдиним дієвим захистом прав дітей на піклування та на належні умови проживання, виховання, лікування. Діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 іїній законний представник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення судом позову, та проти ухвалення заочного рішення в справі.
Відповідачка ОСОБА_5 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», однак для участі в судовому засіданні не прибула, причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 01.04.2009 Мовниківською сільською радою Іваничівського району Волинської області, батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 5).
Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого 04.11.2013 виконавчим комітетом Мовниківської сільської ради Іваничівського району Волинської області, батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 5).
Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області, батько малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. (а.с.16)
Згідно з характеристикою виданою старостою Литовезької сільської ради Володимирського району ОСОБА_7 , відповідачка по справі на теперішній час зареєстрована в с. Кречів, Володимирського району разом з двома неповнолітніми дітьми, однак з вересня 2022 перебуває за кордоном та не бере участі у вихованні дітей, не має стабільного доходу та зловживає спиртними напоями. (а.с.7)
Згідно з рішеннням Іваничівського районного суду Волинської області від 04.05.2022 в ОСОБА_5 відібрано дітей без позбавлення її батьківських прав та передано їх Органу опіки та піклування Литовезької сільської ради для подальшого влаштування. (а.с. 8-13)
Згідно з виконавчими листами з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2021 і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 14-15)
Як вбачається із актів обстеження умов проживання складених 21.02.2022 та 17.03.2022 умови проживання дітей ОСОБА_5 є такими: незадовільний стан в кімнатах, не прибрано, брудно, опалення здійснюється електричною двохкамерною плиткою, однак дуже холодно. (а.с.22-23)
Згідно з висновном органу опіки та піклування Литовезької сільської ради з метою захисту прав та інтересів дітей є доцільним позбавленння батьківських прав громадянки ОСОБА_5 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.28-29)
Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Литовезької сільської ради, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 32 Конституції України «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України…». «…Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою» (ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» «…Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків».
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини… Держава надає батькам … допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей…, захищає права сім`ї».
«Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили» (ст. 14 згаданого Закону).
Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав.
Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Литовезької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачку ОСОБА_5 , оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідачки, дотримання якнайкращих інтересів дітей.
Нормами ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено, зокрема, дітей, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав.
Згідно зі ст. 11 згаданого Закону органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, надання опіки та піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальний захист і захист особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; впровадження пріоритетних форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат.
Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України).
Враховуючи, що позивачем не було сплачено судовий збір при поданні позову, суд відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідачки судового збору в дохід держави у розмірі 5368,00 грн.( за дві вимоги немайнового характеру щодо позбавлення відповідачки батьківських прав, якщо позов подано юридичною особою).
Суд додатково вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позов органу опіки та піклування Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, поданим в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_5 про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо двох неповнолітніх дітей - задовольнити.
Позбавити громадянку України ОСОБА_5 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Додатково роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 06.10.2023.

Учасники справи:

1)позивач - орган опіки та піклування Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області (юридична адреса: вул. Володимира Якобчука, буд. 11, с. Литовеж, Володимирський район, Волинська область, Україна, поштовий індекс 45325; ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04335252);

2)неповнолітні діти, в інтересах яких заявлено позов - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; відомості про реєстраційні номери облікових карток платників податків у справі відсутні);

3)законний представник неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні);

4)відповідачка - ОСОБА_5 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у справі відсутні, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 30.05.2001 Іваничівським РВ УМВС України у Волинській області).

Головуючий у справі суддя А. Є. Бєлоусов