справа № 752/2277/22
провадження № 2-ві/824/75/2023
головуючий у суді І інстанції Колдіна О.О.
УХВАЛА

6 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Писаної Т.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді судової палати з розгляду цивільних справ: Гуля В.В., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено колегії суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Гуль В.В., судді Матвієнко Ю.О., Мельник Я.С.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року залишено без руху. Надано апелянту строк до 26 жовтня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду доказів сплати судового збору.

4 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що суддя Гуль В.В. не може брати участь у розгляді даної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки, на думку заявника, суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та існують обставини, що викликають сумнів у неупередженості і об`єктивності судді з огляду на прийняту ним 26 вересня 2023 року ухвалу.

Вказувала, що прийнята суддею ухвала від 26 вересня 2023 року кваліфікується як порушення Кодексу суддівської етики та є актом вимагання згідно статті 189 ККУ та дискримінації згідно статті 161 ККУ.

Вважала, що сплата можлива лише із зазначенням призначення платежу, а саме - сплата підтвердження акту порушення Кодексу суддівської етики, вимагання згідно статті 189 ККУ та дискримінації згідно статті 161 ККУ службовою особою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В.визнано необгрунтованою, справу передано для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Для вирішення питання про відвід судді Гуля В.В. визначено суддю Київського апеляційного суду Писану Т.О. (протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 5 жовтня 2023 року).

Дана заява за правилами ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України вирішується суддею наступного дня після її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 щодо упередженості судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В., підстав для задоволення відводу не вбачаю, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

За результатами розгляду заяви про відвід не встановлено будь-яких з вищенаведених обставин, які б давали підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості судді- доповідача Гуля В.В. при розгляді даної справи.

Заявляючи відвід, ОСОБА_1 вказувала на те, що прийнята суддею ухвала від 26 вересня 2023 року кваліфікується як порушення Кодексу суддівської етики та є актом вимагання згідно статті 189 ККУ та дискримінації згідно статті 161 ККУ.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Так, нормами частини 6 ст.357 ЦПК України визначено, що питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Суддя-доповідач Гуль В.В. встановивши, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір за чотири немайнові вимоги та чотири майнові вимоги, відповідно до вимог частини другої статті ст.357 ЦПК України надав ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 у відповідності до частини 5 статті 356 ЦПК України подавала заяву щодо звільнення її від сплати судового збору.

За правилом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що наведені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді твердження щодо порушення права позивача на належний судовий захист зводяться виключно до незгоди заявниці із процесуальним рішенням судді та не свідчать про його упередженість.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявницею не наведено.

Суд звертає увагу на те, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема, і правом на відвід судді (суддів), разом з тим, зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необгрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

За таких підстав, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гуля В.В. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді судової палати з розгляду цивільних справ: Гуля В.В. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Писана