Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/13052/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/13738/2023
Головуючий у суді першої інстанції Т. В. Савлук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
06 жовтня 2023 року місто Київ

Номер справи 755/13052/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю

Страхова компанія «Альфа-Гарант»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року, постановлену у складі судді Савлук Т. В., в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва,

у с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ТДВ «СК «Альфа - Гарант» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 71 338,80 грн, моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Судові витрати просив покласти на відповідачів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання.

16 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи у зв`язку із необхідністю визначення ринкової вартості та матеріального збитку пошкодженого мотоцикла Geon Dakar TC250, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент розгляду справи (тобто перерахунок суми).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року клопотання про призначення експертизи повернуто особі, яка його подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначив, що суд безпідставно повернув подане стороною позивача клопотання про призначення експертизи у зв`язку із несплатою судового збору за його подання, оскільки вказане клопотання не є заявою про забезпечення доказів. Суд не врахував, що у матеріалах справи наявний доказ спричиненого позивачу збитку, а саме звіт № 253-07/21 від 20.07.2021 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників мотоциклу, проте сума відновлювального ремонту, на думку позивача, не відповідає сумі відновлювального ремонту на момент розгляду справи. Вважає безпідставним віднесення судом клопотання про призначення експертизи до заяви про забезпечення доказів, а вимога про сплату судового збору є безпідставною.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач ОСОБА_2 заперечував проти її задоволення, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою. Висновок суду про необхідність сплати судового збору за подачу клопотання про призначення експертизи вважає таким, що відповідає вимогам закону, які не були дотримані позивачем при подачі відповідного клопотання.

ТДВ «СК «Альфа - Гарант» своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи у зв`язку із необхідністю визначення ринкової вартості та матеріального збитку пошкодженого мотоцикла Geon Dakar TC250, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент розгляду справи (тобто перерахунок суми).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року клопотання про призначення експертизи повернуто особі, яка його подала.

Так, постановляючи ухвалу про повернення клопотання про призначення експертизи суд виходив з того, що позивач подав клопотання саме про забезпечення доказів у справі, а тому до нього підлягали застосуванню положення статті 117 ЦПК України.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

У змагальному процесі обов`язки мають як сторони, так і суд, який зобов`язаний забезпечити змагальність процесу.

Згідно із частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Частиною 3 статті ЦПК України визначено, що заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, статтею 182 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Ці процесуальні дії спрямовані на досягнення різної мети. Їх ототожнення є хибним. Адже за такої позиції в осіб, які беруть участь у справі, звужується перелік процесуальних інструментів завдяки яким вони можуть доказати свою позицію у справі, що призводить до обмеження їхніх прав у процесі та перешкоджає досягненню завдань цивільного судочинства.

Так, із змісту поданого стороною позивача клопотання вбачається, що в ньому відсутні будь - які посилання на положення статті 117 ЦПК України та що таке клопотання подається до суду в порядку забезпечення доказів, а тому таке клопотання не підлягало визнанню судом заявою про забезпечення доказів у цій справі, оскільки його можна вважати клопотанням про призначення експертизи, яке відповідає вимогам, установленими цивільним процесуальним кодексом України.

При цьому у клопотанні зазначено, що з метою визначення розміру ринкової вартості та матеріального збитку мотоцикла Geon Dakar TC250, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент розгляду справи є необхідність у призначенні автотоварознавчої експертизи, оскільки у наявному у матеріалах справи доказі спричиненого позивачу збитку, а саме звіті № 253-07/21 від 20.07.2021 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників мотоциклу, визначена сума відновлювального ремонту, яка не відповідає сумі відновлювального ремонту на момент розгляду справи.

З наведеного вбачається, що стороною позивача було подано саме клопотання про призначення експертизи, що у розумінні закону не є заявою про забезпечення доказів.

Сплата судового збору за подання до суду клопотання про призначення експертизи здійснюється лише за умови, що така заява розглядається у процесуальному порядку, визначеному статтею 118 ЦПК, а не за подання клопотання про призначення експертизи, яке розглядається відповідно до статті 197 ЦПК України.

Так, згідно п. 7, п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд:

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження;

- вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Отже законодавець відокремив різними пунктами з`ясування у підготовчому судовому засіданні питання про забезпечення доказів та вирішення питання про призначення експертизи.

З цього можна дійти висновку, що за подання клопотання про призначення експертизи, якщо ці процесуальні дії не здійснюються як захід забезпечення доказів, судовий збір не повинен сплачуватися.

Аналіз встановлених обставин, свідчить про те, що до поданого клопотання, яке відповідає вимогам закону, не повинно було застосовуватися судом вимоги, встановлені статтею 117 ЦПК України, а тому суд не мав керуватись частиною 4 статті 117 ЦПК України та відповідно у нього були відсутніми підстави для повернення клопотання позивача про призначення експертизи.

Отже, за подання клопотання про призначення експертизи, якщо ці процесуальні дії не здійснюються як захід забезпечення доказів, судовий збір не повинен сплачуватися.

Сплата судового збору саме за подання заяви про забезпечення доказів є доцільною та виступає певним запобіжним чинником для того, щоб не допустити зловживання сторонами наданими їм процесуальними правами, які можуть завдати шкоди іншим особам чи обмежити їхні права. Саме з такої позиції виходив законодавець, передбачаючи стягнення судового збору за ці процесуальні дії.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»)

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що подане стороною позивача клопотання про призначення експертизи підлягало оплаті судовим збором, оскільки воно не є заявою про забезпечення доказів, а тому до нього не підлягали застосуванню положення статті 117 ЦПК України. Відтак висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позивачу клопотання про призначення експертизи з підстав несплати останнім судового збору колегія суддів вважає необґрунтованим.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна