Провадження № 2/742/784/23
Єдиний унікальний № 742/2386/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10 жовтня 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
установив:
Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу за їх відсутності.
Відповідач в судові засідання не з'являється повторно, про причини неявки суду не повідомив. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи в тому числі і розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували в трудових відносинах, дана обставина підтверджена витягом з наказу №43кф від 20.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 21.12.2021 року водієм на Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в автомобільну колону №2, з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, з оплатою праці згідно відпрацьованого часу(а.с.9).
За період з січня 2022 р. по квітень 2022 року відповідач направлявся у відрядження як водій автопоїзда у межах території України та за кордон.
Як доказ цього позивачем долучено до позовної заяви копії подорожніх листів (а.с.12,15,19).
Відповідно до ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадках, зокрема, коли між працівником і підприємством укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Згідно правової позиції Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1267цс16 за позовом ТОВ «Орлан-Транс-Груп», суди при вирішенні подібних справ повинні встановити наявність чи відсутність вини та умисного заподіяння працівником майнової шкоди підприємству, що є обов`язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива.
Як було встановлено раніше, відповідач здійснював перевезення згідно подорожніх листів від 04.01.2022 року за маршрутом по Україні, від 31.01.2022 року за маршрутом по Україні та від 28.04.2022 року за маршрутом Україна-Румунія.
Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №389152 від 04.01.2022р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 260 літрів палива. Відповідачем було придбано 1031 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 446 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 730 літрів палива, згідно даних подорожнього листа га розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 845 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 116 літрів дизельного палива на загальну суму 3199,81 грн..
Крім цього, відповідно до копій платіжних інструкцій AТ «ПроКредит Банк», позивачем у період із 11 березня 2022 року по 23 травня 2023 року було забезпечено відповідача грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном в розмірі 128380,00 грн. шляхом перерахування грошової суми на відповідний рахунок для використання із застосування платіжної картки, користувачем якої був відповідач(а.с.25-39).
Оскільки відповідачем не повернено суми надміру сплачених коштів у встановлені законодавством терміни, з нього на підставі п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб в розмірі 6761,07 гривень. Дані суми податку перераховано позивачем в дохід держави.
Наказом №37-кф від 25.08.2022 року ОСОБА_1 звільнено з автомобільної колони №2 з 01.08.2022року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України(а.с.10).
Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 10.02.1998 №43 «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» із змінами і доповненнями, на автомобілі яким керував відповідач, затверджена норма витрат пального, яка підвищується або знижується за допомогою ряду поправочних коефіцієнтів, з урахуванням дорожніх, кліматичних і інших експлуатаційних факторів,в тому числі і терміну експлуатації автомобіля, перевезення вантажу в тому числі і на причіпах. Перевитрата палива була розраховано як витрата понад встановлені норми за 1 кілометр пробігу. На підставі вказаного наказу ТОВ «Орлан-Транс-Груп» 17.11.2021 був виданий аналогічний наказ №17, з переліком витрат пального на кожен автомобіль, в тому числі і на ті, якими керував відповідач, з урахуванням коефіцієнтів. На підставі вказаних документів відповідач зобов`язаний був використовувати одержане пальне, контролювати його кількість, дотримуватися вимог щодо місця заправки автомобіля, залежно від того, на території якої держави знаходився автомобіль але відповідач не виконував даних вимог.
Єдиним документом, який підтверджує витрату палива при виконанні транспортного завдання, в тому числі залишок палива при перетині кордону, при виїзді та в`їзді на територію підприємства, є подорожній лист.
Роздруківка до подорожнього листа є його продовженням, аналітикою самого подорожнього листа, так як внести всю необхідну інформацію в сам подорожній лист є технічно неможливо. Власне в роздруківці до подорожнього листа зафіксовано марка автомобіля, на якому виконувалося перевезення, маршрут руху, вартість палива під час його придбання, залишок палива при перетині кордону, при виїзді та в`їзді на територію підприємства, враховуються витрати на підігрів (піч), інша необхідна інформація. Жодних зауважень чи порушень при заповненні роздруківки до подорожнього листа, зафіксовано не було.
Слід зазначити, що після закінчення перевезення у випадку виникнення перевитрати палива водієм пишеться пояснення, де вказуються причини такої перевитрати. Відповідальними
працівниками підприємства розглядаються такі випадки перевитрати і з врахуванням відповідних коефіцієнтів (робота в гірській місцевості, експлуатація автотранспорту на маршрутах з горбистим рельєфом) відбувається списання (віднесення на власні витрати) повністю або частково перевитраченого пального. Відповідачем жодних пояснень щодо перевитраченого пального після завершення перевезення не надавалося.
П.6 ст.134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків.
Відповідно до роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» відповідно до п.6 ст.134 КЗпП матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням.
Згідно із пп.«в» п.14 Постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про підвищення ефективності використання автотранспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів» від 05 серпня 1983 року № 759, яка є діючою згідно Постанови Верховної Ради України Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ, за перевитрату палива понад затверджені норми з вини працівників автомобільного транспорту з них утримується 100 відсотків вартості перевитраченого автомобільного палива.
У відповідності з п.6.7 Інструкції з обліку надходження і витрачання пально-мастильних матеріалів і єдиних талонів на відпуск нафтопродуктів на підприємствах, в організаціях, колгоспах і радгоспах, затвердженої Державним комітетом СРСР по забезпеченню нафтопродуктами 03 лютого 1984 року за № 01/21-8-72, яка є діючою згідно Постанови Верховної Ради України Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ, на підставі прийнятого керівником підприємства рішення вартість перевитраченого палива понад затверджені норми підлягає стягненню з водіїв транспортних засобів, що є винним у такій перевитраті.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач ОСОБА_1 на підставі норм ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 2684 грн. 00коп.
Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212, 224-226 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення збитків- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» судовий збір в розмірі 2684,00 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Максим ЦИГАНКО