Ухвала

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 343/1359/22

провадження № 61-3976св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року у складі судді Лицура І. М. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Бойчука І. В., Девляшевського В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей, заінтересовані особи: Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (далі - Івано-Франківський обласний ТЦК та СП), Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (далі - Управління соціального захисту населення Калуської РДА).

Заява про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітеймотивована тим, що з січня 2015 року вона почала проживати однією сім`єю разом з ОСОБА_2 у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . частка вказаного будинку успадкована ОСОБА_2

ОСОБА_1 з ОСОБА_2 офіційно не одружувались, але фактично проживали як одна сім`я сім років до 2022 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували права та обов`язки подружжя. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтвах про народження дітей вона вказала своє прізвище, а батьком з її слів записано ОСОБА_5 , хоча насправді їх батьком є ОСОБА_2 . Заявниця лише змінила прізвище батька з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », тобто державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації ОСОБА_2 загинув.

Заявниця наголошувала, що вона як особа, яка проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має право на одноразову грошову допомогу у разі загибелі військовослужбовця.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2022 року встановлено факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 .

Крім неї, право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця також мають їх спільні з ОСОБА_2 діти. Оскільки у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька зазначені за її вказівкою,

а встановлення батьківства необхідне для забезпечення прав дітей на належне утримання зі сторони держави у зв`язку з втратою годувальника, тому вона звернулася до суду з цією заявою.

ОСОБА_1 просила

встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітніх дітей: сина

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

внести зміни до актових записів про народження дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,складеного 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 18 вересня 2020 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зазначивши батьком цих дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внесено зміни в актовий запис № 67 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції

в Івано-Франківській області, та актовий запис № 246 про народження

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 18 вересня 2020 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в частині відомостей про батька, зазначено батьком цих дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

а інші відомості залишено без змін.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки її діти зможуть скористатися правом на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця та отримати в подальшому належне утримання зі сторони держави у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а їх матір`ю є заявниця.

Також суд першої інстанції вважав необґрунтованими пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що у цій справі наявний спір про право, оскільки із заяви ОСОБА_1 та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що предметом розгляду є вимога про встановлення факту батьківства. Цей факт в подальшому може бути підставою для отримання одноразової грошової допомоги від держави по втраті годувальника в зв`язку

із загибеллю військовослужбовця. При цьому, ознак спору заявниці про право

з іншою особою, яка претендує на отримання вказаної грошової допомоги, чи будь-якого іншого спору про право, немає.

Апеляційний суд зробив висновок, що посилання на те, що заявниця визначила мету встановлення факту батьківства ОСОБА_2 щодо їх дітей - отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, а тому із такої вимоги вбачається спір про право щодо призначення та здійснення виплати одноразової грошової допомоги, не заслуговують на увагу. ІНФОРМАЦІЯ_7 , вказуючи на наявність спору про право, не зазначає який саме конфлікт інтересів заявниці та хоча б однієї із заінтересованих осіб може виникнути внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Крім того, апеляційна скарга не містить будь-яких заперечень щодо оцінки судом першої інстанції зібраних доказів у справі у їх сукупності, які підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 щодо дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аргументи учасників справи

У березні 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати.

Касаційна мотивована тим, що:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою отримання належного утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника та одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. Тому фактично із вимоги заявниці вбачається спір про право щодо призначення та здійснення виплати одноразової грошової допомоги;

для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні та юридичні особи можуть бути заінтересовані у вирішенні цієї справи і підлягають виклику в судове засідання;

під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У червні 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшло клопотання про врахування висновків, викладених у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі № 343/481/22.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що:

рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від

25 травня 2022 року у справі №343/481/22, на яке посилалась заявниця під час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу задоволено. Разом з цим, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у вказаній справі апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, рішення Долинського районного суду від 25 травня 2022 року скасовано, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_10 , закрито;

визнаючи те, чи пов'язується із встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов'язків, апеляційний суд

у справі № 343/481/22застосував положення статті 1 ЦК України. Водночас

у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин. Усі інші спори, що виникають

у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньо нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства;

вимоги заяв про встановлення юридичних фактів ОСОБА_1 у справі

№ 343/481/22 та у справі, що переглядається, подібні необхідністю доведення наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов'язаного з будь-якими цивільними правами та обов'язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Таким чином, за своїм предметом та можливими правовими наслідками вказані вимоги пов'язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У червні 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшло уточнене клопотання про врахування висновків, викладених у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі № 343/481/22, та зупинення виконання рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

У червні 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду залишити без змін.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що:

з часу прийняття рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року станом на момент відкриття касаційного провадження пройшло вісім місяців, а біологічні діти загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 отримали відповідний статус, що підтверджується довідками Управлінням соціального захисту населення Калуської РДА;

дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі спрямовані на безпідставне позбавлення дітей військовослужбовця, який загинув під час відсічі повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, відповідних прав;

посилання ІНФОРМАЦІЯ_6 на те, що вирішення заяви про встановлення факту у цій справі пов'язане з наступним вирішенням спору про право, є безпідставним. У касаційній скарзі не зазначено який саме спір, на думку ІНФОРМАЦІЯ_6 , існує із заявником; які особи, що претендують на виплату одноразової грошової допомогичи заявляють про порушення, оспорюванням або невизнанням їхнього права; яким чином рішення суду у цій справі перешкоджає, і кому саме, у реалізації його суб`єктивного права; яким чином вказане рішення порушує безпосередньо право ІНФОРМАЦІЯ_6 і яке саме право.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_6 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року поновлено ІНФОРМАЦІЯ_8 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2023 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_6 про зупинення виконання рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2022 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги містять підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Зазначено, що апеляційний суд в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі

№ 454/1106/17.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що з січня 2015 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Ця обставина встановлена рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської областівід 25 травня 2022 року

у справі №343/481/22.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації ОСОБА_2 загинув.

За час спільного проживання в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтвах про народження дітей батьками вказані: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_5 .

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили, що ОСОБА_1 переїхала проживати до ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство, за час спільного проживання у них народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 .

Відповідно до копії власноручно написаної автобіографії військовослужбовця ОСОБА_2 від 14 червня 2016 року він вказував, що одружений з ОСОБА_1 , 1988 року народження, яка знаходиться в декретній відпустці, та має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі

№ 343/481/22 апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, рішення Долинського районного суду від 25 травня 2022 року скасовано, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , закрито.

Позиція Верховного Суду

У пункті 5 частини першої статті 396 ЦПК України зазначено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений

у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі

№ 373/1281/16-ц (провадження № 14-128цс18) зазначено, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі

№ 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) конкретизовано вищевказаний висновок та зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають

у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, однаковими.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі

№ 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено висновок, що під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається

з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У справі № 454/1106/17, на висновки у якій посилався ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа - приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Львівській області Павлик П. О. Заява мотивована тим, що у січні 2000 року у м. Сокаль Львівської області вона познайомилася із ОСОБА_5, що протягом двох років вона не проживала зі своїм чоловіком, з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі. На час їх знайомства з ОСОБА_5 останній також був розлучений зі своєю дружиною ОСОБА_1, а рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 липня 1998 року останню було визнано безвісно відсутньою ще з вересня 1996 року. Вказувала на те, що після її знайомства з ОСОБА_5 вони почали підтримувати дружні відносини, часто зустрічалися. У березні 2000 року вона переїхала проживати до ОСОБА_5 з с. Горбків Сокальського району Львівської області у м. Червоноград Львівської області у незакінчений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2, який був подарований ОСОБА_5 його батьком ОСОБА_1. Зазначала, що з ОСОБА_5 вони не поспішали реєструвати шлюб в державних органах, оскільки мали негативний досвід реєстрації шлюбу. Крім того, вона офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від

09 вересня 2010 року. З березня 2000 року між нею та ОСОБА_5 мали місце фактичні шлюбні відносини та вони вважали себе чоловіком та дружиною. Протягом усього часу у них був спільний сімейний бюджет, вони разом облаштували, а потім вели спільний побут. За спільні кошти купували у будинок меблі, усі необхідні для побуту речі. Посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати. Крім того, враховуючи постійні хвороби матері, вона останні два роки свого життя також проживала спільно з ними. Похованням батьків ОСОБА_5 вони також займалися разом. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5. Організацією його поховання, а також оформленням офіційних документів вона займалась сама. Вказувала на те, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина, однак, враховуючи те, що шлюб вони так і не встигли зареєструвати в органах реєстрації актів цивільного стану, вона не може оформити спадкові права після смерті чоловіка як дружина, що проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її з ОСОБА_5 протягом сімнадцяти років, з березня 2000 року до дня смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У вказаній справі суд касаційної інстанції вказав, що скасовуючи рішення суду першої інстанцій та залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2, апеляційний суд виходив із того, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу чоловіка та жінки необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, у зв`язку із чим суд першої інстанції не з`ясував чи заведена спадкова справа після смерті спадкодавця та не встановив коло спадкоємців померлого. Таким чином, виявивши спір про право, апеляційний суд відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду. Доводи заявника, наведені у касаційній скарзі про те, що незалучення всіх заінтересованих осіб до участі у розгляді справі виникли після набрання рішенням суду законної сили, не спростовує обставину щодо наявності спору про право, що унеможливлює вирішення у порядку окремого провадження заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У справі, що переглядається, вимоги заяви ОСОБА_1 стосуються встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , який загинув під час стримування збройної агресії російської федерації, стосовно їх спільних дітей сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 та внесення змін до актових записів про народження дітей. Встановлення зазначеного факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки заявниця не пред`являла вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після встановлення факту батьківства стосовно дітей, відносно яких цей факт встановлено, пов`язане виникнення майнових прав не лише у вигляді права на отримання одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю їхнього батька під час виконання обов`язків військової служби, а й майнових прав щодо спадкування, особистих немайнових прав (як-от право на прізвище батька (стаття 145 СК України), визначення по батькові дитини (стаття 147 СК України).

Отже, спірні правовідносини у справі № 454/1106/17, на висновки Верховного Суду у якій як на підставу касаційного оскарження посилається ІНФОРМАЦІЯ_7 , та у справі, що переглядається, за предметом, підставами, фактичними обставинами справи та матеріально-правовим регулюванням спірних відносин не є подібними.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням того, що після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України Верховний Суд встановив, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 454/1106/17 та на які посилається ІНФОРМАЦІЯ_7 у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, що не є подібними до правовідносин у справі, яка переглядається, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 396, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 343/1359/22 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації Івано-Франківської області,

за касаційною скаргою Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України

на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від

22 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук