КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Зеленої Наталії Юріївни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Шевченківського районного суду міста Києва Юзькової О.Л.,

у цивільній справі №761/17609/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» (після зміни назви Акціонерне товариство «Сенс Банк») до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» м. Києва Геращенко Володимир Васильович, про визнання дій неправомірними та скасування наказу від 27.03.2020 року №1255/5,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2020 року АТ «Альфа Банк» (після зміни назви АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , Державний реєстратор КП «Реєстраційне бюро» м. Києва Геращенко В.В., про визнання дій неправомірними та скасування наказу від 27 березня 2020 року №1255/5.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року позов АТ «Альфа Банк» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Зелена Н.Ю. подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із неявки позивача, належним чином повідомленого про розгляд справи, в судові засідання призначені на 30 червня, 29 вересня та 09 грудня 2022 року. Однак, судові повістки про призначення справи до розгляду у вказані дати, позивач не отримував, доказів на підтвердження повідомлення позивача про вказані судові засідання належним чином, матеріали справи не містять. Крім того, за змістом ч.ч. 1, 3, 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, обов`язковою умовою залишення позову без розгляду, є створення внаслідок неявки позивача перешкод для розгляду справи. Однак, у оскаржуваній ухвалі судом не обґрунтовано, яким чином неявка позивача, перешкоджала розгляду справи. За таких обставин, наявності клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, застосування положень ст. 257 ЦПК України є неправомірним.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

До початку розгляду справи на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання підписане ОСОБА_2 в інтересах Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи. Однак, до вказаного клопотання ОСОБА_2 не долучено, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у неї повноважень на представництво інтересів Міністерства юстиції України у Київському апеляційному суді, у зв`язку з чим, зазначене клопотання не підлягає розгляду.

Інших клопотань щодо розгляду справи на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Частинами 1-2 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.ч. 1-2, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 386/497/18, від 18 травня 2023 року у справі № 296/5705/20, від 26 червня 2023 року у справі № 523/16249/18.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився повторно, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що дана справа перебувала на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва з червня 2020 року.

28 червня 2022 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Луньової А.Г. у якому вона просила судове засідання призначене на 30 червня 2022 року відкласти. Процесуальні документи по даній справі направляти на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (том ІІ а.с. 17).

У судове засідання призначене на 30 червня 2022 року представник позивача не з`явилася, розгляд справи було відкладено на 29 вересня 2022 року, про що, позивача повідомлено шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу, зазначену представником позивача у клопотанні, а саме: Аnna ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою (том ІІ а.с. 32).

Однак, у судове засідання призначене на 29 вересня 2022 року представник позивача не з`явилася, розгляд справи судом було відкладено на 09 грудня 2022 року, про що, позивача повідомлено шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою (том ІІ а.с. 39).

Разом з тим, у судове засідання призначене на 09 грудня 2022 року представник позивача також не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Так, згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) вказано, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС. Разом з тим, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 920/367/17 зазначив, що в умовах воєнного стану та за відсутності достатнього фінансування судів, надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу як власна електронна адреса, в поданих ним документах, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення, з урахуванням відсутності фінансової можливості здійснити поштове направлення.

Таким чином, хоча зазначена представником позивача - адвокатом Луньовою А.Г. електронна адреса: А на яку суд першої інстанції направляв судові повістки не є офіційною, однак, особисто надавши суду такі засоби комунікації, представник позивача фактично погодилася на доставлення їй процесуальних документів на вказану електронну адресу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позивача було належним чином повідомлено про судові засідання призначені на 29 вересня та 09 грудня 2022 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині того, що судові повістки про призначення справи до розгляду у вказані дати, позивач не отримував, що підтверджується відсутністю повідомлень позивача про вказані судові засідання належним чином, матеріали справи не містять, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та матеріалах справи.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що обов`язковою умовою залишення позову без розгляду, є створення внаслідок неявки позивача перешкод для розгляду справи, однак судом першої інстанції не обґрунтовано, яким чином неявка позивача, перешкоджала розгляду справи, за наявності клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, застосування положень ст. 257 ЦПК України є неправомірним, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З вказаного слідує, що суд вправі проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого позивача лише у разі подання ним відповідної заяви, однак така заява у матеріалах справи відсутня.

Таким чином, встановивши, що позивач будучи належним чином повідомленим про судові засідання, повторно у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Зеленої Наталії Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач: Судді: