Справа № 314/3710/23
Провадження № 2/314/918/2023
УХВАЛА

іменем України

09.10.23 Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.08.2023 року вищевказана позовна заява була залишена без руху та позивачам надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

25.08.2023 до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвала про залишення позову без руху направлялась за адресою, яка вказана в заяві, так як адресат відсутній за вказаною адресою, суд вважає що заявники належним чином повідомлені про наявні недоліки в заяві. Таким чином ухвала суду про залишення заяви без руху в строк, визначений судом, не виконана, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» (п. 41) констатував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, таким чином суд вважає, що позивачі обізнані про хід своєї справи та наявності ухвали про усунення недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

У зв`язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - визнати неподаною та повернути заявникам.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. О. Кіяшко

09.10.2023