Дата документу 22.09.2023
Справа № 334/1834/23
Провадження № 2/334/1189/23
22 вересня 2023 м.Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Новікової Н.В.,
секретар судового засідання Сухова С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
за участі: позивача ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_1 ,
Адвокат ОСОБА_1 в інтересах позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до російської федерації (далі рф), який уточнив і в якому просив стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у сумі 1 401 543 грн. 00 коп. та спричинену моральну шкоду в розмірі 3 000 000 грн. 00 коп.; стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_3 спричинену моральну шкоду в розмірі 3 500 000 грн. 00 коп.; стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 , як законного представника дитини ОСОБА_4 спричинену моральну шкоду в розмірі 3 500 000 грн. 00 коп; понесені судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначено. 09.10.2022 приблизно о 02-00 год. внаслідок збройної агресії рф, російські військові обстріляли багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 разом із прилеглою прибудинковою територією із застосуванням (боєприпасів) ракет.
Внаслідок вибуху, який стався внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків в житловий будинок під час бойових дій, відбулось часткове знищення будинку АДРЕСА_2 та 4 під`їзд знищені.
Позивачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , де вона до 09.10.2022 проживала зі своєю родиною, чоловіком та двома дітьми. Квартира розташована у 3 під`їзді вказаного будинку.
Внаслідок ракетного удару під`їзд АДРЕСА_4 було знищено. В квартирі позивачки знищені: вітальня (прихожа); три кімнати; ванна кімната; санітарна кімната (туалет), також вся побутова техніка, особисті речі та документи позивачів.
Від вказаного ракетного обстрілу також постраждала значна частина прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , де знаходився належний позивачці автомобіль: CHEVROLET AVEO, колір чорний, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Середньоринкова вартість знищеної квартири позивача становить: 1 289 220,00 грн.; автомобіля - 112323,00 грн.. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 401543,00 гривень.
Крім того, в позові зазначено, що позивачі зазнали і моральної шкоди, яка полягає не тільки у переживаннях за повне знищення майна автомобіля CHEVROLETAVEO та квартири за адресою: АДРЕСА_5 , але й у тому, що позивачі втратили близьку людину - батька та чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час ракетного удару загинув батько дітей та чоловік позивачки - ОСОБА_5 . Позивачка залишилася одна з двома дітьми. Втрата батька досить погано відобразилася на психо-емоціному стані дітей та дружини, що призвело до проходження психологічної реабілітації після моторошних подій 09.10.2022 року, які залишили відбиток в пам`яті назавжди. Передчасна смерть ОСОБА_5 стала досить важкою травмою для його сім`ї. Тієї ночі сім`я ОСОБА_6 втратила все, це непоправна моральна шкода. Діти та дружина кожного дня згадують щасливі моменти проведені разом з батьком, адже померлий ОСОБА_5 був зразковим батьком та дуже порядною людиною, який робив все для своєї родини, щоб сім`я жила у злагоді та добробуті. Батько був справжнім прикладом для своїх дітей, він їх всьому навчав, підтримував у їхніх досягненнях та завжди проводив час разом із сім`єю.
Крім того, під час ракетного обстрілу загинули двоє домашніх улюбленців (песиків), яких діти дуже любили та проводили разом із ними чимало часу. Домашні тварини у сім`ї ОСОБА_6 з`явилися досить давно та у дітей дуже багато пов`язано із ними спогадів, саме тому втрата домашніх улюбленців також нанесла сім`ї ОСОБА_6 значної моральної шкоди.
Тому, позивачі вважають достатнім та справедливим розміром компенсації за заподіяну моральну шкоду буде: ОСОБА_2 3 000000,00 грн.; ОСОБА_3 3 500 000,00 грн.; ОСОБА_2 , як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_4 3 500 000,00 грн.
Також просять стягнути судові витрати за складання звітів про незалежну оцінку середньоринкову вартість квартири та колісного транспортного засобу CHEVROLET AVEO, а також на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 13.03.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 13.06.2023 року клопотання представника позивача - адвоката Тивоненко Данила Руслановича задоволено. Замінено відповідача по справі російську федерацію в особі уряду російської федерації на належного відповідача - російську федерацію в особі міністерства юстиції російської федерації.
Ухвалою суду від 30.08.2023 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала в повному обсязі просила задовольнити. Суду пояснила, що на праві власності їй належить квартира АДРЕСА_6 та автомобіль CHEVROLET AVEO. Її родина складалась з чоловіка, з яким вона прожила 18 років та 2 дітей, були тварини (песики). 09.10.2022 вся родина була вдома, вночі під час ракетного обстрілу всі перебували в коридорі квартири, а чоловік зайшов в туалетну кімнату, коли у будинок влучила ракета. ОСОБА_7 прийшовся в її квартиру та 4 під`їзд будинку та її квартира просто впала у підвал, стіни склалися перед нею, вбивши чоловіка та тварин, вона з дітьми чудом залишилась жива. Як вона вибралась з під`їзду погано пам`ятає, пам`ятає лише те, що двері вибило не у квартиру, а в під`їзд, що і врятувало їм життя та вони змогли вибратись наружу. Ракетним ударом було знищено не тільки її родину, але і майно. Після того, що трапилось вони звертались за допомогою психолога. На фоні перенесеного стресу донька схудла на 10 кілограмів, що обумовило її зайняття з психологом та лікарем; син не може спати вночі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило. В установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує розглядати справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства російської федерації в Україні з огляду на припинення його роботи на території України. Верховний Суд установив підстави для висновку про те, що, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачі є громадянами України, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 проживала за адресою: АДРЕСА_5 та позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5 .
Позивачка ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 20.08.2004, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.08.2004.
Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 39 років ОСОБА_5 помер в будинку АДРЕСА_1 , в зоні проведення бойових дій, що підтверджується свідоцтвом про смерть та лікарським свідоцтвом про смерть № 5172 від 11.10.2022.
Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.02.2016, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикиною Л.О. , зареєстрований в реєстрі №223 від 29.02.2016 року.
09.10.2022 року о 02 год. 21 хв., внаслідок вибуху, який стався внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків в житловий будинок під час бойових дій, відбулось часткове знищення будинку АДРЕСА_2 та 4 під`їзд знищені: квартира АДРЕСА_8 знаходилася саме у під`їзді № 3, що підтверджується Актом від 09.10.2022 ГУ ДСНС у Запорізькій області.
Детальний опис, фіксація та характер збитків пов`язаних із повним знищенням квартири АДРЕСА_8 внаслідок вказаного ракетного удару, занесені в акт від 27.11.2022 «Про знищення майна в період збройної агресії проти суверенітету і територіальної цілісності України», який було складено при 6 свідках. Згідно із вказаним актом, житлова площа пошкодженої квартири складає 45,6 м2. Внаслідок ракетного удару у квартирі знищені: вітальня (прихожа); кімната 1; кімната 2; кімната 3; ванна кімната; санітарна кімната (туалет). Також вся побутова техніка, яка знаходилася у вказаних кімнатах була повністю знищена внаслідок ракетного удару. Окрім знищених кімнат та побутової техніки, були також знищені особисті речі та документи позивачів. У квартирі немає жодного вцілілого предмету, бо квартира була знищена повністю та відключена від інженерних мереж.
Згідно з актом від 02.11.2022 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії, який був складений, зокрема, за участі представників департаменту з управління ЖКГ Запорізької міської ради, а також голови ОСББ «Зестафонська, 8», квартира АДРЕСА_8 повністю непридатна для проживання.
Крім того, від вказаного ракетного обстрілу також постраждала значна частина прибудинкової території. Саме на постраждалій ділянці прибудинкової території знаходився автомобіль позивачки: CHEVROLETAVEO, колір чорний, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 .
Факт знищення вищевказаного авто, підтверджується відповідним актом ГУ ДСНС у Запорізькій області від 09.10.2022 року.
Факт знищення вказаного майна підтверджується і фото доказами, які долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні.
У вказаному кримінальному провадженні позивачі визнані потерпілими, що підтверджується постановами про залучення у кримінальному провадження як потерпілого від 11.11.2022 та 07.12.2022.
Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартість квартири АДРЕСА_3 становить 1 289 220,00 грн.
Відповідно до Звітну про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу марки CHEVROLET AVEO, колір чорний, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість становить 112323,00 грн.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод таст.8 Конституції Українигарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч.2ст.2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Статтею 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено поняття «судовий імунітет», відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України визначено, що Україна згідно зКонституцією Україниє суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеноїКонституцієюта законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Верховний Суд встановив підстави для висновку про те, що починаючи з 2014 року відсутня необхідність у направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави, починаючи з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних відносин України з російською федерацією.
Російська федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України. Названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом.
Відповідно до ч.9ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію.
В даному випадку предметом позову є саме відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичній особі, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами російської федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).
Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За приписами частин 1-3статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 23 вказаного кодексу передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ, викладеного в Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд, вважаючи що дії російської федерації, як відповідача, у вигляді збройної агресії дійсно спричинили матеріальну та моральну шкоду позивачам, як мешканцям міста Запоріжжя Запорізької області, а відтак, така шкода має бути стягнута у судовому порядку.
Обґрунтовуючи розмір завданої шкоди, позивачі посилаються на втрату нерухомого та рухомого майна, внаслідок ракетного удару в багатоквартирний житловий будинок у м. Запоріжжя Запорізької області. А також від вказаного ракетного обстрілу постраждала значна частина прибудинкової території. Саме на постраждалій ділянці прибудинкової території знаходився автомобіль позивачки: CHEVROLETAVEO, колір чорний, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було знищено.
Стороною позивачів надано суду докази, які відповідають критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості та підтверджують належність позивачу ОСОБА_2 нерухомого та рухомого майна, які позивач втратила у м. Запоріжжя Запорізької області у зв`язку з збройною агресією рф.
Відтак, суд погоджується із вимогами позивачів щодо спричинення їм матеріальної шкоди у заявленому ним розмірі саме через втрату майна в розмірі 1401543 грн. 00 коп., та вважає їх такими що підлягають задоволенню.
Крім того, суд вважає, що сама по собі збройна агресія російської федерації, наслідком якої є, у тому числі, ракетні обстріли на території міста проживання позивачів, обставина вимушеної зміни місця проживання та втрата близької людини чоловіка та батька позивачів, безумовно спричинило таким особам моральну шкоду.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
В даному випадку, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх житті, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.
Отже, враховуючи характер та обсяг завданих позивачам моральних страждань, істотних порушень їх конституційних прав, умисного характеру дій російської федерації, суд вважає достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну позивачам моральну шкоду в сумі 3 000 000,00 грн. на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 3 500 000,00 грн.; ОСОБА_2 , як законного представника малолітньої дитини ОСОБА_4 3 500 000,00 грн.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати на залучення спеціалістів оцінювачів у вказаній справі склали 1600,00 грн., що підтверджується копіями Звітів про оцінку майна, а відтак зазначена вимога, щодо стягнення з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 судові витрати за складання звітів про незалежну оцінку середньоринкову вартості квартири та колісного транспортного засобу, підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Таким чином, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави в розмірі 13 420,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись Конституцією України,ст.23,1167ЦК України,ст.ст.12,13,89,141,259,263-265ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до російської федераціїв особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди- задовольнити.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_17 , рнокпп НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у сумі 1 401 543 (один мільйон чотириста одна тисяча п`ятсот сорок три) гривні 00 копійок.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_17 , рнокпп НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_18 , рнокпп НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 3 500 000 (три мільйона п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації на користь ОСОБА_2 , як законного представника дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_18 , рнокпп НОМЕР_6 ) моральну шкоду в розмірі 3 500 000 (три мільйони п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з російської федерації в особі міністерства юстиції російської федераціїна користь держави судовий збір в розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.10.2023

Суддя: