Справа № 214/5369/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.

при секретарі - Фартушної Є.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5369/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гудз Роксолана Андріївна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа №214/5369/23 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гудз Роксолана Андріївна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги вказала на те, що 27.10.2021 о 20-35 год. у м. Кривому Розі водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Волгоградська, в районі будинку 8А, виїхав за межі проїзної частини, де допустив зіткнення з електроопором №365. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля ОСОБА_3 помер у авто швидкої допомоги під час проведення реанімаційних дій.

За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди 28.10.2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000771 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом № 206244828, у зв`язку з чим позивач звернулась до вказаної юридичної особи із заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, станом на дату подання позову жодної відповіді на заяви від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не надійшло, жодних розрахунків із позивачем здійснено не було.

Позивач вважає, що невиплата ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування потерпілим у визначений законом строк є протиправною та порушує права останньої на отримання страхового відшкодування внаслідок ДТП, у якій загинув її син - ОСОБА_3 .

В подальшому позивач збільшила позовні вимоги, на підставі вищенаведеного, просить, стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 36000,00 грн., витрати на поховання у сумі 23720,00 грн., пеню у сумі 33263,22 грн., три відсотки річних у сумі 2051,75 грн. та інфляційні витрати у сумі 11021,84 грн., а також понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гудз Роксолана Андріївна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування. В якій просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 36000,00 грн., витрат на поховання у розмірі 23720,00 грн. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача пеню розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 37428,90 грн., 3% річних у розмірі 2321,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 11587,77 грн. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заяв по суті справи до суду не надійшло. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.10.2021 о 20-35 год. у м. Кривому Розі водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Волгоградська, в районі будинку 8А, виїхав за межі проїзної частини, де допустив зіткнення з електроопором №365. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля ОСОБА_3 помер у авто швидкої допомоги під час проведення реанімаційних дій.

За фактом вказаної ДТП 28.10.2021 були внесені відомості до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000771 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована за полісом №206244828 у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є мамою загиблого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 видного 13.04.1990 (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2022 на адресу у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» була надіслана заява про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_1 на підставі ст. 33, ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.7).

Окрім того, 01.08.2022 на адресу у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» був надісланий запит про надання інформації щодо розгляду страхової справи (а.с.20).

У відповідь на вищевказаний запит 17.08.2022 від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надійшов лист в якому повідомлялось, що розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження (а.с.21).

Позивачем 03.04.2023 на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було надіслано заяву про доручення документів і надання інформації. Серед долучених документів були ті, що підтверджували факт державної реєстрації ФОП ОСОБА_4 , який надав послуги з поховання загиблого (а.с.22).

02.05.2023 на адресу ТДВ «СК «Альфа-Гарант» був надісланий адвокатський запит із проханням надання інформації щодо стану розгляду страхової справи ОСОБА_1 (а.с.26-27).

У відповідь на вищевказаний запит 10.05.2023 від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надійшов лист в якому повідомлялось, що розгляд страхової справи призупинено до отримання страховиком відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінального провадження (а.с.30).

Згідно з інформацією про коло осіб першої лінії споріднення по відношенні до загиблого ОСОБА_3 на день смерті мала такий склад сім`ї: батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23).

Оскільки, неприйняття відповідачем рішення відносно ДТП, яка відбулась 27.10.2021 пройшло більше 90 днів, позивач прийняла рішення звернутися в суд за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Щодо страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, що належить матері загиблої, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 цієї ж статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкода завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 Закону визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого.

Пунктом 27.1 ст. 27 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.3. ст. 27 Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблого ОСОБА_3 входили: батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , є: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 .

Наявності передбачених у ст. 32 Закону випадків, коли шкода не відшкодовується, та передбачених у ст. 37 Закону підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування судом не встановлено.

На день настання страхового випадку, ст. 8 закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000,00 грн.

З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72000,00 грн. (6000*12=72000), що виплачується рівними частинами між матір`ю та батьком загиблого.

Отже, частка яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, в порядку п. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дорівнює 36000,00 грн. (72000/2=36000).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обставини на які посилалась позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 36000,00 грн.

Щодо витрат на поховання.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно з п. 27.4 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Так, із наданої позивачкою копії товарного чека №62 від 28.10.2021 вбачається, що позивачкою ОСОБА_1 понесено витрати на поховання ОСОБА_3 в сумі 23720,00 грн. (а.с.16).

Судом встановлено, що 07.02.2022 в порядку досудового врегулювання спору позивачем подано до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування для матері потерпілого: моральної шкоди у розмірі 36000,00 грн., витрати на поховання у розмірі 23720,00 грн. (а.с.7).

Із заяви від 03.04.2023 вбачається, що позивачем подавались до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», для долучення до страхової справи додаткові документи, зокрема товарний чек від 28.10.2021 на суму 23720,00 грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обставини на які посилалась позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає відшкодування витрат на поховання в сумі 23720,00 грн.

Розглядаючи позовну вимогу про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 37428,90 грн., трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 2321,72 грн., інфляційних витрат у розмірі 11587,77 грн., а всього 51338,39 грн., суд виходить з наступного.

11 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог по вказаній цивільній справі.

Розрахунок збільшених позовних вимог виконано протягом десятиденного строку з дати відкриття провадження у справі. Враховуючи, що з моменту звернення до суду із позовною заявою збільшилась кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування, вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог з урахуванням суми нарахованої пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування.

Позивач просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на її користь пеню розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 37428,90 грн., 3% річних у розмірі 2321,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 11587,77 грн. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Пунктом 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що з моменту отримання Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» заяви про виплату страхового відшкодування пройшло більше 90 днів, однак відповідачем не виплачено належного страхового відшкодування, а тому страховик на підставі п.36.5 Закону зобов`язаний сплатити потерпілій пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а саме за період з 15.05.2022 року по 30.08.2023 року в розмірі 37428,90 грн., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 2321,72 грн., інфляційних нарахування у розмірі 11587,77 грн., а всього 51338,39 грн., відповідно до розрахунку заборгованості, який прийнятий судом (а.с.77).

Тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі.

Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

До позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги №28/23 від 07.04.2023 з фіксованим розміром гонорару адвоката долучено до позовної заяви, ордер на надання правничої допомоги (а.с.33-35).

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гудз Роксолани Андріївни надійшла заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначила, що з метою захисту законних інтересів позивача, залишають за собою право надати суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати гонорару адвоката, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до завершення розгляду справи.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на вищевикладене суд приймає вказану заяву.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1ст.141ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з другої сторони на користь осіб, які його понесли.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в силу п. 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судовий збір підлягає стягненню з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в дохід держави.

При таких обставинах, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за вимогу майнового характеру (відшкодування витрат на поховання) та 1110,58 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гудз Роксолана Андріївна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, та стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп., витрат на поховання у розмірі 23720 (двадцять три тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 37428,90 грн., 3% річних у розмірі 2321,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 11587,77 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в сумі 1110 (одна тисяча сто десять) грн. 58 коп. від сплати якого звільнена позивач за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) 60 коп. від сплати якого звільнена позивач за вимогу майнового характеру.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26.

Суддя Н.Г. Ковтун