РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2476/23

Номер провадження 2/495/1843/2023

26 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі Позивач, АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.10.2011 року у розмірі 92 799,30 грн. а також сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 11.10.2011 року. Відповідач при підписанні договору підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

При укладені Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», що викладені на банківському сайті.

Отже, підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмірі кредитного ліміту був збільшений до 75 000,00 грн.

Щодо встановлення кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, але не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, відповідно порушив умови Договору.

У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 04.01.2023 року має заборгованість у розмірі 92 799,30 грн., яка складається з: 75 497,44 грн. заборгованості за тілом кредитом; 17 301,86 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованості за комісією; 0,00 грн. нарахованої пені.

У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.10.2011 року в загальній сумі 92 799,30 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2 684,00 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на позов.

11.08.2023 року від відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю подати відзив, адже копію позовної заяви та судову повістку отримав лише 08.08.2023 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах, також не заперечує проти винесення заочного рішення.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, викликаним військовим станом та воєнними діями просить суд розстрочити виконання рішення суду з оплатою частини заборгованості рівними платежами по 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2011 року Візірова ( ОСОБА_2 ) /відповідач/ звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 11.10.2011 року, відповідно до якої він отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідачем не надано заперечень щодо підписання вищевказаної Анкети-Заяви про отримання кредиту, отримання в ПАТ КБ «Приватбанк» кредитної картки, а також користування нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Вказана позиція неодноразово підтверджена судовою практикою Верховного Суду. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц дійшов висновку, що «належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.»

Відповідно до п. 62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Згідно вказаного розрахунку заборгованість за кредитом, який отримав відповідач від АТ КБ «Приватбанк», станом на 04.01.2023 року складає 92 799,30 грн., яка складається з наступного: 75 497,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 301,86 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вищевказаної заборгованості по простроченому тілу кредиту.

Судом встановлено, що вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але не містить даних про умови кредитування.

На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку» та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Однак судом встановлено, що надані позивачем Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку», у редакції, що діяли на момент підписання заяви, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Крім того, АТ КБ «Приватбанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах та тарифах, розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Тому вказані Умови та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 11.10.2011 року.

Суд не бере до уваги наявний у справі підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), в постанові Верховного Суду від 26.10.2022р року у справі №686/6783/21 (провадження 61-19321 св21).

З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду та обставин встановлених раніше, суд прийшов до висновку, що АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів.

Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків не підлягають до задоволення.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2011 року у сумі 75 497,44 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - у сумі 75 497,44 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується питання розподілу судових витрат суд вирішив, що так як позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги були заявлені позивачем на суму 92 799,30 грн., а задоволено на суму 75 497,44 грн. (81,4 %) то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 2 184,78 грн. (2 684,00 грн. х 81,4 % / 100 = 2 184,78 грн.), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідачем подана заява про розстрочення виконання рішення суду. Заява мотивована тим, що на даний момент відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі через військовий стан та воєнні дії. Відповідач визнана особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації (ракетного обстрілу), також на утриманні відповідача знаходяться дві неповнолітні дитини. Вказані факти підтверджуються копією довідки № 022-09/1571 від 22.07.2022 року про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, копією довідки про реєстрацію місця проживання особи, копією довідки № 5137- від 03.10.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копією витягу з єдиного державного реєстру щодо реєстрації місця проживання, копіями свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи майновий стан та той факт, що відповідач постраждав від воєнних дій, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у частині стягнення заборгованості на строк 36 місяців шляхом стягнення щомісячних платежів у розмірі 2 097,15 грн. та розстрочити виконання рішення суду у частині стягнення судового збору на 12 місяців шляхом стягнення щомісячних платежів у розмірі 182,10 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 288, 354, 435 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. НОМЕР_2 , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 11.10.2011 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 75 497,44 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в загальному розмірі 75 497,44 грн. на 36 місяців, яка підлягає сплаті рівними частинами по 2 097,15 грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. НОМЕР_2 , МФО № 305299) судовий збір у сумі 2 184,78 грн.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення судового збору з ОСОБА_1 в загальному розмірі 2 184,78 грн. на 12 місяців, яка підлягає сплаті рівними частинами по 182,10 грн. щомісячно.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.09.2023 року.

Суддя Н.Д. Анісімова