н/п 2-п/490/34/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

за участю представника заявника - адвоката Лєбєдєва А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Лєбєдєв Андрій Сергійович про перегляд заочного рішення від 04.05.2018 року у справі №490/10127/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лєбєдєв А.С., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 04.05.2018 року у справі №490/10127/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В даній заяві посилається на наступне.

Відповідач не знав про існування вказаної справи, її розгляд і ухвалення відповідного рішення. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 так і не отримувалось не тільки копії позовної заяви із додатками, але й самого повного тексту заочного рішення у спосіб значений Цивільним процесуальном кодексом України.В тексті рішення визначено, що Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, хоча згідно матеріалів справи є лише конверт на адресу ОСОБА_1 який вернувся. На повідомленні визначено підставу повернення, як закінчення строку зберігання. ОСОБА_4 не виїжджав за кордон , і як проживав так і проживає за визначеною адресою, навіть тимчасово не змінюючи місце проживання. Інших доказів щодо зміни адреси, або перевірки факту зміни адреси в матеріалах справи відсутні. Позивач став новим кредитором по зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 06.11.2007 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Укрсиббанк". Відповідно пункту 2.1. договору забезпеченням виконання боржником кредитних зобов`язань є не тільки порука фізичної особи ОСОБА_2 , але й застава транспортного засобу за договором застави 98085 від 06.11.2007 року.

Дата відступлення права вимоги останньому кредитору Позивачу (за його твердженнями) 14.05 2012 року. Доказ наявності заборгованості розрахунок заборгованості станом на 27.10.2017 року підписаний тільки представником за довіреністю та невідома роздруківка, яку чомусь визначено, як виписка по кредитному договору без зазначення особи, посади тощо. Тобто визначені розміри заборгованості підтверджуються лише розрахунком заборгованості та невідомою роздруківкою. Крім того, заявник вказує, що сам по собі розрахунок заборгованості не підтверджує існування або відсутність, розмір заборгованості з огляду на те, що за своєю правовою природою розрахунок не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст. ст. 57-59 Цивільно-процесуального кодексу України, а також ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відсутність виписок (з обов`язковими ознаками за законодавством) також унеможливила перевірку вірності складання саме тексту розрахунку Позивачем. Тобто даний факт унеможливив повне з`ясування обставин що є суттєвими для даної справи.

Крім того, згідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись за графіком платежів, що с додатком № 2 та примірники якого є в матеріалах справи, тобто суми фіксовані до сплати, і які в кредитному договорі додатково зазначені, як ануїтетні платежі. Згідно судової практики в України, у разі встановлення між сторонами чітких сум платежі та строків строк позовної давності рахується з дати прострочення кожного платежу окремо, а не із кінцевої дати кредитування. Позивач стверджує про наявність підстав для звернення до суду і відповідним позовом у вигляді невиконання Відповідачем своїх кредитних зобов`язань хоча відсутність штрафних санкцій (пеня, штрафи тощо) ставить під сумнів вказане твердження. Крім того, Відповідач не мав змогу скористатись своїм правом подання заяви про застосування строків позовної давності для не допущення порушення його прав.

Отже, заявник просить скасувати заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.05.2018 року, враховуючи все вищезазначене та узагальнюючи всі наступні підстави:

1. Кінцева дата кредитування 06.11.2014 року, а позовна заява подана до суду 13.11.2017 року;

2.Жодної інформації про наявність або відсутність досудового врегулювання спору;

3.Розгляд питання щодо наявності та стягнення заборгованості за участю померлого ОСОБА_3 ;

4.Неотримання жодної повістки, телефонного дзвінка Відповідачем щодо наявності даної цивільної справи при тому. Відсутність жодного доказу в матеріалах справи щодо належного повідомлення Відповідача про дату та час розгляду, тобто наявністю доведених причин неявки з поважних причин;

5.Неможливістю встановлення реального факту наявності заборгованості та їх розмірів за кредитними договорами лише за розрахунками заборгованості, які складені неналежним чином та засвідчені підписами не осіб, які зазначені в даних розрахунках;

6. Відсутністю, складених в належний спосіб виписок, з особових рахунків боржника по відповідним кредитним зобов`язанням, які є первинними документами та доказами не тільки руху коштів, сплати або не сплати Відповідачем по кредитним зобов`язанням, але й єдині можливі докази підтвердження дійсності спірних розрахунків Позивача;

7.Велика кількість нечітких копій документів, що не можливо проаналізувати;

8.Факт, що Відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і наявністю доказів, на які Відповідач посилається, мають дуже істотнезначення для правильного, законного та всебічного вирішення справи із не порушенням принципу рівності та змагальності сторін.

Посилаючись на порушення приписів ст.ст.224,74-76 ЦПК України, і просив про задоволення заяви.

Ухвалою суду від 12.09.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 02.10.2023 року на 09.00 год.

02.10.2023 рокусудове засідання відкладено на 11.10.2023 року за заявою ТОВ « Вердикт Капітал «.

Представник заявника - адвокат Лєбєдєв А.С. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив скасувати рішення суду від 04.05.2018 р. з підстав, вказаних в заяві. При цьому, адвокат вважав, що строки звернення із заявою про перегляд заочного рішення не пропущені, так як ознайомлений з матеріалами справи 30.08.2023 року та подана заява до суду 11.09.2023 року. При цьому, адвокат послався на те, що докази представлені не можуть бути за їх відсутності, так як і так все зрозуміло.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» (правонаступник ТОВ «Кредекс фінанс») надав клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності, заяву просив залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2018 року позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 06.11.2007 року в загальному розмірі 253680,94 грн., яка складається: заборгованість по основній сумі кредиту - 122912,47 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 45707,23 грн.; нараховані відсотки згідно Договору - 85061,24 грн.та судовий збір у розмірі по 1268,40 грн. з кожного.

20.11.2018 року видані виконавчі листи.

27.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. відкрито виконавче провадження. Стягувачем зазначено ТОВ « Вердикт Капітал».

Згідно Протоколу № 01/08-2018 від 01.08.2018 року ТОВ» Кредекс Фінанс» перейменовано на ТОВ « Вердикт Капітал».

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд,якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

За приписами частин першої-четвертої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частина 6 статті 124 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 стверджує, що не знав про розгляд справи №490/10127/17, а про винесення заочного рішення 04.05.2018 року йому стало відомо з мережі Інтернет, коли він дізнався про відкрите виконавче провадження за яким він є боржником. При цьому, початок перебігу процесуального строку заявник вказує 30.08.2023 року, тобто день коли його представник - адвокат Лєбєдєв А.С. ознайомився з матеріалами справи №490/10127/17.

Проте, з матеріалів заяви вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Лєбєдєвим А.С. 26.07.2023 року подано приватному виконавцю заяву на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №60174434. Тобто, станом на 26.07.2023 року відповідач знав про наявність судового рішення по справі 490/10127/17.

При цьому, заявником не подано заяву про поновлення пропущеного строку, як і не заявлено дане клопотання його представвником в судовому засіданні.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших».

Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, у випадку подання заяви про перегляд заочного рішення поза межами строку, визначеного ст. 284 ЦПК України, розгляду даної заяви по суті передує питання з`ясування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. У випадку наявності поважних причин суд поновлює строк та вчиняє дії, передбачені ст. 286 ЦПК України, а саме невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Згідно ч. 1ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Частиною 3 даної статті передбачено, що в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначено, що «Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Вказана правова позиція викладена у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року (справа №214/5505/16) та від 10.08.2022 року (справа № 754/3380/17).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, заяву про перегляд заочного рішення, оформлену відповідно до вимог, установлених частинами першою - сьомою статті 285 ЦПК України, суд приймає та розглядає у порядку, передбаченому статтями 286, 287 ЦПК України. За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає зазначеним вимогам, тобто є належно оформленою.

Згідно ч.1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

ОСОБА_1 в своїй заяві, поміж іншого, посилається на відсутність належних виписок по особовому рахунку та неправильність розрахунку заборгованості.

При цьому, ним не надано жодного доказу, який би підтверджував неправомірність нараховної заборгованості та штрафних санкцій (власний розрахунок, виписка, квитанції тощо.).

Адвокат також пояснив суду, що за отриманням належних документів до стягувача боржник не звертався.

Разом з тим, суд зауважує, що припущення заявника щодо смерті одного з відповідачів - ОСОБА_3 не є підставою для перегляду заочного рішення.

Крім цього, як вбачається зі змісту заяви, заявник обґрунтовуючи свої вимоги посилається на норми ЦПК, які втратили чинність.

Жодних доказів або ж посилання на них ні заявником ні адвокатом у підтвердження своїх вимог не надано.

ЄСПЛ вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykhv. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України») наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Також, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07.07.1989 по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

За такого, з огляду на заяву про перегляд заочного рішення та, оцінюючи надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи, суд не вбачає можливим погодитись із доводами заявника, а також, вважає,що в заяві про перегляд заочного рішення заявник не наводить посилань на докази, що мають, на його думку, істотне значення для правильного вирішення справи, і які не досліджувались судом при розгляді справи у зв`язку із неявкою відповідача. Доказів, що б підтверджували необґрунтованість вимог позивача до заяви не додано. Строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення пропущений, клопотань про його поновлення на надано, як і доказів щодо їх пропуску з поважних причин,про що судом зазначено вище.

Згідно ст. 287 ч.3 п.1 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги пропуск заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також посилання, викладені у заяві відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 287,288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лєбєдєва Андрія Сергійовича про перегляд заочного рішення від 04.05.2018 року у справі №490/10127/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскаржуєтьсяв порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова