ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" (далі - ПрАТ "ШУ "Покровське") про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, мотивуючи його тим, що з 27 квітня 2007 року він працював у ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. 05 серпня 2008 року ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на ВАТ ШУ «Покровське».13 вересня 2018 року ВАТ ШУ «Покровське» перейменоване в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 04 січня 2022 року його було звільнено з підприємства відповідача.

Вказував, що за час роботи на підприємстві відповідача він набув ряд хронічних професійних захворювань. Пунктом 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 09 червня 2022 року, затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, встановлено наявність у нього професійних захворювань: хронічна радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико - динамічними порушеннями, м`язево - тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/q, 2/3), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючого загострення, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.). Пункт 15 даного акту передбачає, що раніше у нього не було хронічних та супутніх захворювань. Пункт 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий період роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - пил, фізичне навантаження, вимушена робоча поза, нахил корпусу. Згідно п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 8,6 - 196,8 мг/м.куб., при нормативному значенні 2 мг/м.куб. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 194,4 - 298,4 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 89 - 116,7 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; виробничий шум - фактична величина 80 - 90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА; робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 22-30% робочого часу зміни при нормативному значенні 20% зміни, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи» до 60 % часу зміни. Нахили корпусу - фактичне значення 140-230, при нормативному значенні 50-100 разів.

Зазначав, що згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 29 червня 2022 року серії 12ААА № 106771 йому первинно безтерміново встановлено 60% втрати працездатності за професійними захворюваннями та третю групу інвалідності. У вказаній довідці містяться відомості про встановлення втрати працездатності в загальному розмірі 65%, з яких 5% по трудовому каліцтву. Однак даний позов пред`являється виключно щодо втрати працездатності на 60% за професійними захворюваннями.

Посилаючись на те, що у зв`язку з хронічним професійним захворюванням, отриманим у відносно молодому віці, порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, негативні зміни у його житті є незворотними, що викликає переживання, страждання, стрес, депресію просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання 200 000 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ "ШУ "Покровське" , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині зменшення розміру моральної шкоди та судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та висновки суду не відповідають встановленим обставинам. Вказували, що розмір відшкодування значно завищений у порівнянні з аналогічними справами. Зазначали, що розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості .

09 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 200 000 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ "ШУ "Покровське" підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 27 квітня 2007 року по 04 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 працював у ПрАТ «ШУ «Покровське». Звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України .

Відповідно до акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 08 червня 2022 року, затвердженому 09 червня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, ОСОБА_1 встановлено професійне захворювання: хронічна радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико - динамічними порушеннями, м`язево - тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/q, 2/3), ускладнений хронічним бронхітом II ст., фаза затихаючого загострення, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.). Пункт 15 даного акту передбачає, що раніше у позивача не було хронічних та супутніх захворювань. Пункт 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривалий період роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - пил, фізичне навантаження, вимушена робоча поза, нахил корпусу. Згідно п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 8,6 - 196,8 мг/м.куб., при нормативному значенні 2 мг/м.куб. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 194,4 - 298,4 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 89 - 116,7 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; виробничий шум - фактична величина 80 - 90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА; робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 22 - 30% робочого часу зміни при нормативному значенні 20% зміни, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи» до 60 % часу зміни. Нахили корпусу - фактичне значення 140-230, при нормативному значенні 50-100 разів. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у заявленому ним до стягнення розмірі 200 000 грн.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, §62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 29 червня 2022 року серії 12ААА № 106771 позивачу первинно безтерміново встановлено 65% втрати працездатності, з них за професійними захворюваннями 60% , 5 % за трудовим каліцтвом, та третю групу інвалідності.

З матеріалів справи та наданих позивачем медичних документів колегія суддів доходить висновку, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить постійні моральні страждання.

При визначені розміру компенсації позивачу моральної шкоди, спричиненої втратою здоров`я, в результаті професійних захворювань, суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що розмір відшкодування моральної шкоди не має призводити до збагачення, враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили з врахуванням того, що позивачу висновком МСЕК встановлено стійку втрату професійної працездатності у загальному розмірі 60% (за професійним захворюванням) та приймаючи до уваги, що позивач працював в шкідливих умовах праці, виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачу у рахунок відшкодування моральної шкоди 130 000 грн Вказана сума підлягає до стягнення з відрахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів оскільки, відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ "ШУ "Покровське" підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача ПрАТ "ШУ "Покровське" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 300 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання у розмірі 130 000 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на користь держави судовий збір у розмірі 1 300 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2023 року.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров