Справа № 161/4080/23
Провадження № 2/161/1833/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

05 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Василюка І. М. звернувся в суд з позовом до відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою судді від 16 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду, постановленою без виходу нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 05 квітня 2022 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року провадження у справі зупинено до вирішення Верховним Судом касаційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Василюка І. М. на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (справа № 140/3997/22).

Установлено, що постановою Верховного суду від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Василюка І. М. задоволено, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 140/3997/22 скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

04 жовтня 2023 року від представника позивача адвоката Василюка І. М. надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки спір між сторонами є публічно-правовим і його належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Як уже встановлено судом, постановою Верховного суду від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Василюка І. М. задоволено, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 140/3997/22 скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

У вказаній постанові Верховний Суд, зокрема зазначає таке (пункти 33 40 Постанови Верховного Суду у справі № 140/3997/22).

Відповідно до частини першої та четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки регламентовано цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (п. 33 Постанови Верховного Суду у справі № 140/3997/22).

Отже, військова служба належить до публічної служби (п. 34 Постанови Верховного Суду у справі № 140/3997/22).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13 березня 2020 року, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19, для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, за позовом особи, звільненої з військової служби, до квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира, житлової комісії військової частини про визнання протиправними дій відповідачів з відмови у забезпеченні житловим приміщенням або грошовою компенсацією за належне для отримання житлове приміщення та про зобов`язання відповідачів надати позивачеві житлове приміщення або виплатити належну грошову компенсацію, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що зазначені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, в якій вказано, що спори стосовно оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15, де позов пред`явлено звільненим у запас військовослужбовцем про визнання протиправним і скасування рішення житлово-побутової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку для отримання житла позачергово. Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спори, які стосуються реалізації військовослужбовцями соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями, належать до юрисдикції адміністративних судів.

У разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду чи Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду, ніж той, який передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують останній висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (пункт 36), від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (пункт 43).

З огляду на викладене, висновок суду апеляційної інстанції про те, що зазначений спір повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства з посиланням на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15 та від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15 є помилковими, у зв`язку з тим, що Велика Палата Верховного Суду відступила від зазначених правових висновків і судова практика щодо юрисдикції цієї категорії справ є сталою.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь