Справа № 303/9064/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2023 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Монич В.О.
за участю секретаря судових засідань Добош О.Ю.
представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1
відповідача та представника відповідача
за первісним позовом ОСОБА_2
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич Володимира Олексійовича головуючого по справі № 303/9064/22 за первісним позовом ОСОБА_3 , який діє в інтерсах своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, головуючого судді Монич В.О., перебуває цивільна справа за № 303/9064/22 за первісним позовом ОСОБА_3 , який діє в інтерсах своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
09 жовтня 2023 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області головуючого по справі посилаючись на існування обставин, які надають безспірні підстави, що унеможливлюють розгляд справи головуючим суддею Монич В.О., а саме представник позивача посилається на те, що 15 травня 2023 року на першому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник Лишенко Н., заявили клопотання про виклик та обов`язкову явку позивача ОСОБА_3 в судове засідання. Представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення такого клопотання та зазначив, що сам надасть відповіді на кожне питання.
З огляду на це вважає, що для прийняття рішення яке не буде піддане під сумнів, як таке що прийнято під впливом суб`єктивних чинників, просить задоволити заяву про відвід.
Приймаючи до уваги вищевказані представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 щодо відводу судді головуючого по справі на предмет їх відповідності приписам цивільного процесуального закону слід констатувати наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7, 8 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.5, 1.6 Бенгалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.
У пункті 2.5 Бенгалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на спосібність судді приймати
незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.
Відповідно до положень та приписів ЦПКУкраїни, цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.
Право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом. У зазначеній статті поміщена законодавча вимога про те, що заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді, експерта, спеціаліста, перекладача чи секретаря судового засідання не може бути задоволена.
Оцінюючи доводи представника позивача викладені в заяві про відвід судді головуючого приймаючи до уваги те, що представник позивача не навів доводів та не надав доказів, які б свідчили про зацікавленість судді в розгляді справи, або про наявність об`єктивних дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а посилання не знайшли свого підтвердження та зводяться до припущень і є безпідставними, оскільки причиною визнання явку позивача в судове засідання обов`язковою не може бути підставою для відводу судді, а тому суд вважає заяву про відвід судді необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 41, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області головуючого по справі № 303/9064/22 за первісним позовом ОСОБА_3 , який діє в інтерсах своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Володимир МОНИЧ