Справа № 361/6309/22
Провадження № 2/361/1674/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просив зменшити розмір аліментів стягнутих з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Свій позов обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який в подальшому було розірвано.

Від зазначеного шлюбу у них народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 грудня 2021 року Олевським районним судом Житомирської області по справі №361/9366/20, провадження № 2/287/441/21, було винесено рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 28.12.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На сьогоднішній день він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, не працевлаштований. У зв`язку з карантинними обмеженнями та в подальшому з військовим станом, є певні труднощі у працевлаштуванні і в підробітках.

Олевським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 12.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 69379588 відносно стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки.

Враховуючи дані обставини та те, що він не може виконувати рішення суду в повній мірі, по аліментах утворилася заборгованість, яка з кожним місяцем зростає.

Коштів, які позивач має, не вистачає для утримання себе, доньки ОСОБА_4 та його нової родини. Також, у нього є батьки пенсійного віку, які також втратили роботу з початку війни, та які потребують фінансової допомоги.

З 07.11.2017 року позивач знаходиться в шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_6 .

Розмір аліментів, встановлений судовим рішенням в розмірі 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 , на даний час для нього є завеликим, враховуючи те, що на його утриманні ще перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, та син ОСОБА_7 .

Позивач посилається на, що він вимушений звернутися до суду з цим позовом щодо зменшення розміру аліментів, у зв`язку з його незадовільним матеріальним становищем. Він не ухиляється від сплати аліментів на дитину за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 29.12.2021 року, однак життєві обставини не дають йому можливості виконати рішення в тому розмірі, який визначено.

Звертає увагу суду на те, що оскільки за ситуацією, яка склалася на сьогодні, змінилося його матеріальне становище, а тому він не в змозі сплачувати аліменти в тому розмірі, який було визначено рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 29.12.2022 року по справі № 361/9366/20, до того моменту, коли зміняться життєві обставини (в т.ч. закінчиться війна) та покращиться фінансовий стан, прийнятний для нього розмір аліментів складає 1416,00 грн. або 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

10 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 27 квітня 2023 року.

05 квітня 2023 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити.

Посилалась на те, що відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 29.12.2021 р. (справа № 361/9366/20), з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили та на даний час перебуває на виконанні. У вказаному рішенні встановлено, що ОСОБА_1 позовні вимоги визнав.

Як на підставу подання позовної заяви про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 зазначає, що він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, не працевлаштований; у зв`язку з карантинними обмеженнями та військовим станом у нього труднощі в працевлаштуванні, а також зазначає про наявність у нього нової родини та дитини.

Звертає увагу суду, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки при ухваленні 29.12.2021 р. рішення про стягнення з нього аліментів, вже були наявні коронавірусні обмеження, а також у позивача вже була дитина від іншого шлюбу. При цьому останній позовні вимоги про стягнення з нього аліментів визнавав.

Окрім того, позивач не надав жодного доказу на підтвердження свого скрутного матеріального становища, та його неможливості працевлаштуватись на роботу.

Подана позивачем довідка з ПФУ про те, що з 2016 року позивач ніде офіційно не працював не є підставою для зменшення розміру аліментів, а лише свідчить про те, що останній працює неофіційно і ухиляється від сплати податків в дохід держави.

При цьому позивач зазначає, що має також батьків, які втратили роботу, та яких необхідно фінансово утримувати.

З цього приводу зазначає, що жодного доказу на підтвердження даної обставини позивачем не надано.

Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану або здоров`я.

Наведені ОСОБА_1 у позові аргументи щодо зменшення розміру аліментів не є настільки суттєвими, що тягнуть за собою необхідність зміни розміру присуджених аліментів, а вона, як одержувач аліментів на дитину в свою чергу заперечує щодо зміни такого розміру.

Окрім того, зазначає, що вона також втратила роботу під час військової агресії росії, оскільки дитячий садочок, де вона працювала в с. Богданівка, було зруйновано. У зв`язку з чим, покладати на неї всі витрати на утримання дитини є несправедливими.

Їх з позивачем дочка навчається у Київському вищому професійному училищі залізничного транспорту ім. В.С. Кудряшова. Хоча навчання і є безкоштовним, їй необхідно добиратися до навчання, відповідно вдягатися, бути забезпеченою необхідною літературою.

Жодна обставина не позбавляє позивача, який є здоровою та працездатною людиною влаштуватись на оплачувану роботу та належно утримувати своїх дітей.

З огляду на недоведеність існування обставин, які на думку позивача підтверджують зміну його матеріального становища, є необхідність у постановленні рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

13 квітня 2023 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити.

Посилався на те, що при розгляді справи щодо стягнення аліментів він визнав позовні вимоги. Не заперечує протии цього, вважає, що утримання дитини є обов`язком батьків, однак рішення Олевського районного суду Житомирської області по справі № 361/9366/20, провадження № 2/287/441/21, про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 28.12.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , було винесено 29.12.2021 року, після чого почалася повномасштабна війна, через що змінилися життєві обставини як у позивача, так і його родини, батьків, та він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

Також зазначає, що судового засідання по справі про стягнення аліментів з його участю не проводилося, він не надавав свої пояснення відносно справи в суді, однак погодився з позовними вимогами на той час, так як не заперечував проти сплати аліментів, однак не розумів суми аліментів, та не міг передбачити наявні обставини.

Стосовно його скрутного матеріального становища, зазначає те, що у нього є травма лівого передпліччя, яка постійно турбує його до сьогоднішнього дня, з підстав чого він не є фізично здоровим чоловіком на сьогоднішній день, що також позбавляє його шансу отримати нормальну роботу з постійним заробітком. В травні 2020 року йому було зроблено щеплення проти правця (стовбняк).

Також, відносно його батьків які є пенсійного віку, то з початку повномасштабного вторгнення батьки пенсійного віку потребують від позивача більше уваги, яка виражається не тільки в догляді, допомозі в побуті, але й матеріальному утриманні.

Не заперечує відносно рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, з розумінням підходить до тимчасової непрацездатності відповідача, однак це не передбачає перекладання повної відповідальності по забезпеченню потреб дитини на плечі позивача.

Враховуючи наявність рішення Олевського районного суду Житомирської області по справі № 361/9366/20, позивач намагається сплачувати вчасно і в повному розмірі, але цей розмір є непосильний для нього. На даний час практично все лягає на плечі його дружини, яка працює та заробляє кошти. Також вони мають дитину трьохрічного віку, за якою він також постійно доглядає.

В свою чергу, за виконавчим провадженням про стягнення аліментів був нарахований борг за період, з якого була подана позовна заява до суду та до моменту прийняття рішення, який був завеликим для нього. Враховуючи ситуацію, яка склалася, мати його дружини змушена була продати свою худобу для погашення цієї заборгованості за аліментами.

Однак позивач звертає увагу суду на те, що аліменти на дитину він сплачував як до винесення рішення суду про стягнення аліментів, так і після, надавав додатково кошти на дитину на додаткові витрати за зверненням відповідача.

Відносно наявності в нього машини зазначає, що вона була придбана за кошти його сестри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка працює за кордоном, яка вирішила зареєструвати машину на позивача, у зв`язку з тим, що не має прав на керування транспортним засобом та проживає за кордоном. Ця машина була придбана для того, щоб він мав можливість їздити до своїх батьків, які проживають в Житомирській області, Коростенському районі, смт. Нові Білокоровичі, з Київської області, де прожива позивач, за першою потребою, для забезпечення належного догляду за батьками та допомоги у всьому необхідному.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у у його відсутність.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано.

Від зазначеного шлюбу у них народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 грудня 2021 року Олевським районним судом Житомирської області по справі №361/9366/20, провадження №2/287/441/21, було винесено рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 28.12.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

12 липня 2022 року старшим державним виконавцем Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Островським В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69379588 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліментів.

З 07.11.2017 року позивач знаходиться в шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 364.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Як вбачається рішення Олевського районного суду Житомирської області по справі №361/9366/20, провадження № 2/287/441/21 від 29 грудня 2021 року розмір частки, яка була стягнута із відповідача ОСОБА_1 відповідає розміру частки передбачений нормами Сімейного Кодексу України і не перевищує частки заробітку із розрахунку на кожну дитину, яка передбачає на утриманні ОСОБА_1 .

Позивач надав довідку з Пенсійного фонду, де зазначені відомості з 2000 року по 2015 рік. На даний час він стверджує, що є не працевлаштований. Суд не може прийняти вказану довідку як належний доказ його скрутного матеріального становища, оскільки вона не підтверджує про наявність такого стану на час звернення до суду із вказаним позовом. І охоплює період навіть до постановлення судом рішення про стягнення аліментів.

Наявність у позивача батьків пенсійного віку, ніяким чином не пов`язано із його матеріальним становищем. В позові такі обставини не наведені, належні та допустимі докази суду не надані.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 , позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин ним наведених та які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених судом.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст.184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що він офіційно не працює, також зазначив, що у нього крім доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьки пенсіонери, однак, належних доказів зміни свого матеріального становища до погіршення позивач суду не надав.

Таким чином слід зазначити, що позивач є працездатною особою, доказів на підтвердження неможливості працювати за станом здоров`я матеріали справи не містять, щодо народження другого сина слід зазначити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянувши справу № 565/2071/19 встановив, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, а щодо перебування на його утриманні інших осіб належних, достатніх доказів матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.