Справа № 369/7518/22
Провадження №2/369/1759/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи № 369/7518/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поворотної позики,-

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа справи № 369/7518/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поворотної позики.

31.01.2023 року від представника відповідача адвоката Гаращука Сергія Вікторовича до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, згідно якої останній повідомив суд, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим у представника відповідача відсутня об`єктивна можливість отримати копії документів позовної заяви від відповідача. Також останнім надано довідку № 352 від 28.07.2022 року, згідно якої солдат ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Київ з 08 липня 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

09.10.2023 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області від адвоката Кацалапа Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив суд здійснити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне ОСОБА_2 , в межах суми позовних вимог 149 769 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову адвокат Кацалап Андрій Анатолійович, який діє в інтересах який діє в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/7518/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поворотної позики, а саме 149 769 грн, з яких: 135 000 грн основна заборгованість, 6 491,37 грн пені, 3 498,63 грн 10 % річних та 4 779 грн інфляційних збитків.

В досудовому порядку відповідач відмовився виконувати свої договірні обов`язки за укладеними договорами та повертати борг позивачу, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Разом з тим, з моменту відкриття провадження у справі № 369/7518/22, ОСОБА_2 не вчиняє жодних дій направлених на вирішення справи, як в судовому порядку, так і в добровільному порядку, проявляючи повну байдужість до спору з позивачем.

Згідно Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349415512 від 06.10.2023 року, відповідач має на праві приватної власності наступне нерухоме майно:

1.Житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 111,8 кв.м., житлова площа 39,9 кв.м.; опис: Житловий будинок р.п. 2014 «А», огорожа «№1»; адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер нерухомого майна: 24, номер відомостей про речове право: 34384158;

2.Земельна ділянка, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:005:5126, площею 0,0273 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, адреса: АДРЕСА_2 , номер відомостей про речове право: 34384328.

Як зазначає заявник, існуючий між сторонами спір щодо стягнення боргу з відповідача, пасивну поведінку відповідача, вказує суду на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі № 369/7518/22.

Ну думку заявника, така поведінка відповідача свідчить про небажання виконувати судове рішення, а забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідача буде гарантувати ефективний захист порушених прав позивача.

Вважає дані обставини достатніми для задоволення заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації, до військової частини НОМЕР_1 м. Київ з 08 липня 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, та враховуючи запровадження на території України воєнного стану, суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити до припинення військової служби ОСОБА_2 на військовій службі.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, припинення проходження служби відповідачем, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повідомити про це суд.

Крім того, дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, до яких, зокрема, належить заборона вчинення певних дій та інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Заявником не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду. А тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-154, 251, 353ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 369/7518/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поворотної позики, зупинити до припинення проходження відповідачем військової служби.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повідомити про це суд невідкладно.

У задоволенні заяви адвоката Кацалапа Андрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 10.10.2023 року.

Суддя А.В. Янченко