Справа № 638/9294/23
Провадження № 2/638/4430/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Зазначену ухвалу ОСОБА_1 отримала особисто в приміщенні суду 07.09.2023 року, про що в матеріалах справи наявна відповідна розписка.

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви положенням ст.ст. 175-177 ЦПК України в частині несплати судового збору та відсутності доказів щодо правомочності відстрочки чи розстрочки такої сплати.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про усунення недоліків позовної заяви та відкриття провадження по справі, долучивши до заяви документи щодо свого матеріального стану.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви та заяви позивача про усунення недоліків, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави для такого звільнення. Застосовуючи аналогію права, передбачену ст. 10 ЦПК України, у випадку наявності заявленого позивачем клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, позивач зазначає підстави для такого відстрочення чи розстрочення.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позивачем до заяви про усунення недоліків та відкриття провадження по справі додано копію рішення суду про розірвання шлюбу, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, довідку за Формою ОК-7, довідку АТ «Укрсиббанк» про відкриття рахунку та виписку за картковим рахунком клієнта.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Крім того, відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Отже, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою не сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" N 3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати враховуючи майновий стан сторони.

Зміст цих статтей передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням зазначеного вище, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочку чи розстрочку від його сплати є недопустимим.

За нормами цивільного процесуального законодавства, яке регулює сплату судового збору, передбачається, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового зборує врахування судом майнового стану сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

На підтвердження скрутного матеріального становища позивач надає до суду копію рішення суду про розірвання шлюбу, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, довідку за Формою ОК-7, довідку АТ «Укрсиббанк» про відкриття рахунку та виписку за картковим рахунком клієнта.

Однак необхідно зазначити, що надані позивачем докази не можуть свідчити про те, що позивач перебуває в тяжкому матеріальному становищі та не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно, компенсації, тощо). Окрім того позивач не подала довідку про доходи.

Вказане вище унеможливлює вирішення питання судом щодо дійсної наявності у позивача скрутного матеріального становища.

Суд констатує, що позивачем не виконано ухвалу суду від 12 вересня 2023 року належним чином, шляхом надання суду беззаперечних доказів звільнення або відстрочки в сплаті судового збору, враховуючи що предметом спору є матеріальні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди вбачається, що ціна позову складає 370696,57 грн.

Позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що зазначені в ухвалі недоліки позивачем не усунуті, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, розстроченні чи відстроченні сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя