БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1028/23
Провадження № 2/497/433/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Висоцького С.О.,

за участю секретаря Войтової С.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Болградський відділ державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить поновити пропущений строк для звернення до суду та постановити рішення, яким зняти арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. Під час оформлення спадщини на вказану квартиру було встановлено, що на неї накладено арешт і це перешкоджає оформленню спадщини. Приватний нотаріус Агбун М.І. в інформаційному листі роз`яснила, що при перевірці відсутності заборгованості або арешту майна ОСОБА_2 було встановлено, що за даними Державного реєстру прав 26.05.2005 року на квартиру, розташованої по АДРЕСА_2 , накладено арешт на підставі Постанови АВ №974336 від 23.05.2005 року. Постановою про звільнення майна з-під арешту від 13.10.2008 року вказану квартиру звільнено з-під арешту, копія постанови була направлена до Державної нотаріальної контори та БТІ у Болградському районі для виконання. Арешт був знятий, але запис про обмеження не був виключений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому позивач звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи також надав заяву про розгляд справи у відсутності представника та повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Болградському районному відділенні державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь стягувачів на виконанні не перебуває а також зняти арешт №2010016 накладеного на підставі постанови АВ №974336 від 23.05.2005 року не є можливим на підставі неможливості встановити підстави його накладення.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року закрито підготовче засідання.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В статті 41 Конституції України, зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В статті ст.321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 та під час оформлення спадщини на квартиру, яка розташована по АДРЕСА_3 , з`ясувалось, що на квартиру накладено арешт відповідно до Постанови АВ №974336 від23.05.2005 року, що вбачається з листа приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І.

Квартира за зазначеною адресою належала спадкодавцю на підставі договору довічного утримання від 15.11.2008 року, укладеного 15.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про що надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2008 року.

Наведене свідчить, що арешт на квартиру був накладений в той період, коли її власником була ОСОБА_3 .

Постановою Державного виконавця ВДВС Болградського РУЮ від 13.10.2008 року звільнено з-під арешту квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 тобто арешт був знятий, квартира відчужена, але запис про обмеження не був виключений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Болградському районному відділенні державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчі провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь стягувачів на виконанні не перебуває а також зняти арешт №2010016 накладеного на підставі постанови АВ №974336 від 23.05.2005 року не є можливим на підставі неможливості встановити підстави його накладення, що вбачається з листа Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) від 20.06.2023 року.

Згідно із ст.ст.1218, ч.5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV в редакції станом на 13.10.2008 року за наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження застосування обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76-81, 211, 247, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Болградський відділ державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.О.Висоцький