ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/647/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2023 року по справі № 638/18253/14-ц за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 638/18253/14-ц її правонаступником.

Заява мотивована тим, що нa виконанні приватного виконавця Кудряшова Дмитра В`ячеславовича по справі 638/18253/14-ц знаходяться виконавчі листи Дзержинського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором NML-701/1104/2007 від 27.12.2007 року. На підставі виконавчих листів було відкрито провадження ВП 61404051.

08.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс», було укладено договір факторингу.

09.04.2020 року між заявницею ОСОБА_2 тa Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс» було укладено договір відступлення прав вимоги (цесія).

09.04.2020 року між заявницею ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс» було укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № PML-701/1104/2007, посвідченого 27 грудня 2007 року, та між ними було у той день підписано Акт приймання-передачі Документації.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №206463542 від 09.04.2020 року, вона є іпотекодержателем нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2023 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі №638/18253/14-ц - задоволено.

Замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» () у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року по цивільній справі №638/18253/14-ц на його правонаступника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В апеляційній скарзі зацікавлена особа боржник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Скарга мотивована тим, що справу розглянуто без повідомлення та без участі учасника справи - відповідача ОСОБА_3 та заінтересованої особи - ТОВ «ФК «Карточка плюс».

Вказує, що ТОВ «ФК Карточка плюс» є правонаступником стягувача і первісним кредитором та відповідно є заінтересованою особою у цій справі, та тому мало брати участь у розгляді заяви про заміну сторони, оскільки рішення вплинуло на їх права та обов`язки, як первісного кредитора.

Зауважує, що рішення про заміну сторони виконавчого провадження стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на нового кредитора правонаступника ТОВ «ФК «Карточка плюс» не приймалось.

Зазначає, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2022 року у справі №638/18253/14-ц, яка є преюдиційною у цій справі, суд залишив без задоволення заяву ТОВ «Карточка плюс» про заміну сторона, за відсутністю доказів правонаступництва стягувача ТОВ «ОТП Факторинг України» на що суд першої інстанції не звернув уваги під час розгляду заяви ОСОБА_2 .

Вказує, що таким чином заміна сторони виконавчого провадження ТОВ «ОТП Факториг Україна» на нового кредитора ТОВ «ФК «Карточка Плюс» як правонаступника не відбулась.

Суд першої інстанції не надав оцінки відсутності доказів та всіх вищенаведених в ухвалу про витребування доказів документів, що мали підтвердити факт набуття новими кредиторами відповідних прав, того факту, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів , які б підтверджували належність виконання ОСОБА_2 , своїх зобов`язань за договором.

Відзив на скаргу не надійшов, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, за відсутності інших учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання, що не перешкоджає розгляду скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України:

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

3. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

4. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Згідно з положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала не відповідає.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції зазначив, що на підставі Договору відступлення прав вимоги, який зареєстрований в реєстрі за №2238, який у встановленому законом порядку не розірваний та не визнаний недійсним, від ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» до ОСОБА_2 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором іпотеки № PML-701/1104/2007, посвідченого 27грудня 2007 року, тому суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі про стягнення заборгованості саме за вказаними договорами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421, р/р НОМЕР_2 у Регіональному відділенні АТ «ОТП Банк» у Харків) суму заборгованості за кредитним договором МL-701/1104/2007 від 27.12.2007 у розмірі за тілом кредиту у розмірі 92 543,25 долл. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1081830,59 гривен процентами у розмірі 4 663,59 долл. США, що еквівалентно 54517,36 грн. та пені у розмірі 4 149 886,92 гривен. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на корись Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421, р/р НОМЕР_2 у Регіональному відділенні АТ «ОТП Банк» у Харків) суму сплаченого судового збору у розмірі 3 441,00 грн. (три тисячі чотириста сорок одна гривна).

Заочне рішення набрало законної сили 08.06.2018 року.

Суд першої інстанції вважав встановленим, що 08.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП факторинг Україна» () та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс», юридична особа за законодавством України, місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36В, офіс 199, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 39955100, було укладено договір факторингу.

09.04.2020 року між заявником ОСОБА_2 . тa ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс», юридична особа за законодавством України, місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36В, офіс 199, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 39955100, було укладено договір відступлення прав вимоги (цесія).

09.04.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс», юридична особа за законодавством України, місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36В, офіс 199, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 39955100, було укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №PML-701/1104/2007, посвідченого 27грудня 2007 року.

09.04.2020 року між ОСОБА_2 . тa ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс», юридична особа за законодавством України, місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36В, офіс 199, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 39955100, було підписано Акт приймання-передачі Документації. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №206463542 від 09.04.2020 року, я е іпотекодержателем нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Однаку, при цьому всупереч вимог п. 1 ч. 4 ст. 265 ЦПК України суд першої інстанції не послався на докази, на підставі яких були встановлені вищевказані обставини.

На підтвердження заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні (стягувача) заявниця ОСОБА_2 надала лише наступні документи: договір про відступленням прав вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс»» до ОСОБА_2 від 09 квітня 2020 року за Договором іпотеки № PML -701/1104/2007, посвідченого 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Ж.О., предмет іпотеки: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 2238; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 206463542 від 09.04.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_2 згідно рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 51929799 від 09.04.2020 є іпотекодержателем вказаної квартири АДРЕСА_2 (а.с.3, 4)

Всупереч нормі ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не з`ясував, що згідно вказаного заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.01.2016 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421, р/р НОМЕР_2 у Регіональному відділенні АТ «ОТП Банк» у Харків) суму заборгованості за кредитним договором МL-701/1104/2007 та відшкодовані понесені банком судові витрати.

Крім того, суд не з`ясував що з урахуванням заяви ОСОБА_2 , в якому вона перед судом поставила питання про заміну стягувача згаданого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Дзержинського районного суду від 19.01.2016 в цивільній справі № 638/182/14-ц, тобто лише щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, - предметом доказування є правонаступництво заявниці лише за договором кредиту, стосовно якого було ухвалено згадане рішення суду першої інстанції.

При цьому заявниця не надала до суду документів, які підтверджують її правонаступництво у виконавчому провадженні ВП 61404051 про стягнення присудженої судом першої інстанції заборгованості за вказаним договором кредиту.

Так, у матеріалах справи є фотокопія договору факторингу, укладеного 21 грудня 2012 року між фактором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та клієнтом ПАТ «ОТП Банк» про те, що ПАТ «ОТП Банк» передав (відступив) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за відповідну плату усі права на кредитний портфель за кредитними договорами. На підтвердження факту передачі (відступлення) кредитного портфелю, в момент укладання цього договору клієнт зобов`язався передати фактору кредитні документи, така передача документів підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів сторонами цього договору (а.с. 146-149). У додатку № 1 до вищевказаного договору факторингу під номером 38 за переданим по акту зазначена боржник ОСОБА_1 , кредитний договір ML 701/1104/2007 від 27.12.2007 з кінцевою датою погашення 26.12.2030 загальна сума боргу 92543,25 долл. США, процентів 4663,59, а всього 97206,84 дол, США боргу, поручитель ОСОБА_3 (а.с. 154-155).

Документів на підтвердження правонаступництва заявниці ОСОБА_2 за вказаним договором кредиту ML 701/1104/2007 від 27.12.2007 матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції не з`ясував, що всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України ОСОБА_2 не надала до суду належних і допустимих документів на підтвердження її тверджень про правонаступництво за вищевказаним договором кредиту ML 701/1104/2007 від 27.12.2007.

Наведені з цього приводу висновки суду належними і допустимими письмовими доказами у розумінні ст. 76 ЦПК України не підтверджені, доводи скарги про недоведеність заяви ОСОБА_2 з урахуванням норми ст. 367 ЦПК України знайшли своє підтвердження.

Оскільки висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на наявних у справі доказах, суд ухвалив свої рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача за договором кредиту та задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2023 року про задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі №638/18253/14-ц - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії О.В.Маміна.

Н.П.Пилипчук.