У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси скаргу Акціонерного товариства ОТП Банк на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду, заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство ОТП Банк через свого представника за довіреністю адвоката Стратілатова К.Г., звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області зі скаргою, у якій, посилаючись на норми законодавства та судової практики просило визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 20.09.2023 року про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. звернути стягнення на майно боржника, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0001:0063.

Вимоги скарги мотивовано тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28.10.2022 року у справі № 707/973/22 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Акціонерного товариства ОТП Банк інфляційну складову боргу в сумі 594315,71 грн., проценти річні в сумі 107943,22 грн., а всього, 792258,03 грн., та судові витрати в сумі 11883,88 грн., по 5941,94 грн. з кожного.

14.02.2023 року на підставі виконавчих листів, виданих на виконання вказаного рішення суду, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкриті виконавчі провадження № 71041333 та № 71041819 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ ОТП Банк інфляційної складової боргу в сумі 594315,71 грн., процентів річних в сумі 197943,22 грн., а всього 792258,93 грн. та судового збору в сумі 5941,94 грн.

13.09.2023 року стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою, в якій просив звернути стягнення на майно боржника, а саме житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0001:0063.

Постановою приватного виконавця від 20.09.2023 року у задоволенні вказаної заяви стягувача було відмовлено. Постанова мотивована тим, що згідно п. 5-2 розділу VI Прикінцевих положень Закону України Про виконавче провадження, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

На думку скаржника, вказана постанова не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

У ході вчинення виконавчих дій не встановлено наявності у боржника іншого майна, окрім житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:0014:0706 та земельної ділянки площею 0,275 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :01:001:0063.

У спірній постанові приватний виконавець посилається на положення п. 5-2 VI Закону України Про виконавче провадження. Однак розділ VI вказаного закону має назву Розподіл стягнутих з боржника грошових сум, а не Прикінцеві положення, ані розділ VI, ані розділ ХIII Прикінцеві положення Закону України Про виконавче провадження не містять п. 5-2. Більше того, таких положень, на які посилається приватний виконавець взагалі немає в жодному розділі Закону України Про виконавче провадження.

Ймовірно у постанові описка, оскільки положення п. 5-2 розділу VI Прикінцеві положення, на яке послався приватний виконавець міститься в Законі України Про іпотеку.

Відповідно до статті 1 Закону України Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України Про іпотеку").

В той же час, право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18 та від 10.08.2023 року у справі № 335/8295/22, реєстр № 112845643.

У даному випадку предметом стягнення у справі № 707/973/22 є лише інфляційна складова боргу та проценти річні. Будь-яке звернення стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельні ділянки) в рішенні суду не передбачено і не могло бути передбачено, оскільки вказані кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою. Виконання рішення суду у даній справі відбувається у загальному порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, а не в поряду Закону України Про іпотеку. Стягнення на нерухомість здійснюється як на майно, що належить боржнику на праві власності, а не як на предмет іпотеки за іпотечним договором.

У зв`язку з цим, положення пункту 5-2 розділу VI Прикінцеві положення Закону України Про іпотеку не відносяться до спірних правовідносин.

Отже, скаржник вважає, що спірна постанова приватного виконавця є неправомірною.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання скарги за його відсутності.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Давигора С.А. у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Однак, нею подано до суду 09.10.2023 року заперечення на скаргу з додатками та доказами направлення іншим учасникам справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічним засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 14.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 71041819 за заявою стягувача АТ ОТП Банк з виконання виконавчого листа № 707/973/22 від 07.02.2023 року, який видано Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь стягувача АТ ОТП Банк заборгованості за кредитним договором № ML F00/173/2007 року, а саме інфляційну складову боргу в сумі 594315,71 грн., проценти річні в сумі 197943,22 грн., а всього на суму 792258,93 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 14.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 71041333 за заявою стягувача АТ ОТП Банк з виконання виконавчого листа № 707/973/22 від 07.02.2023 року, який видано Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь стягувача АТ ОТП Банк судових витрат у сумі 11883,88 грн. по 5941,94 грн. з кожного.

13.09.2023 року представник стягувача АТ ОТП Банк звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. із заявою про здійснення заходів примусового виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 , а саме про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:0014:0706 та земельну ділянку площею 0,275 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № :01:001:0063.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 20.09.2023 року стягувачу відмовлено у задоволенні заяви від 13.09.2023 року про здійснення заходів примусового виконання рішення суду. Приватний виконавець посилався у постанові на те, що вказане майно перебуває в іпотеці та згідно п. 5-2 Розділу VI Прикінцеві положення Закону України Про виконавче провадження у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Суд погоджується з доводами представника скаржника про те, що приватний виконавець у постанові від 20.09.2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви від 13.09.2023 року про здійснення заходів примусового виконання рішення суду посилався на положення п. 5-2 Розділу VI Прикінцеві положення ЗУ Про виконавче провадження замість ЗУ Про іпотеку., та вважає це зазначення технічною помилкою, оскільки зі змісту вказаного п. 5-2 Розділу VI Прикінцеві положення вбачається, що це пункт Розділу VI Прикінцеві положення ЗУ Про іпотеку.

У запереченні на скаргу представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Давигора С.А. вважає скаргу стягувача АТ ОТП Банк на рішення приватного виконавця безпідставною та необґрунтованою, такою, яку потрібно відхилити. Заперечення обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , а саме житлового будинку з надвірними спорудами та земельних ділянок.

У забезпечення виконання грошового зобов`язання ОСОБА_3 24.07.2008 року передав вказане нерухоме майно в іпотеку АТ «ОТП Банк» і до цього часу дане майно обтяжене іпотекою. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки.

На думку представника, підстав згідно яких стягувач вимагає аби майно було реалізовано в рахунок боргу немає, оскільки виокремити майно та припинити іпотеку можливо лише з підстав, визначених ЗУ «Про іпотеку», що позбавляє можливості приватного виконавця проводити примусове виконання в рамках виконавчого провадження.

За змістом частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Щодо посилання стягувача на правову позицію Верховного Суду України у справі №335/8295/22, то в даному спорі вона не може бути застосована, оскільки в постанові, яка була розглянута в спорі, боржник вже виконав зобов`язання і майно, яке було предметом іпотеки могло бути реалізовано в рамках іншого примусового виконання, де особа є боржником.

На даний час на примусовому виконані у приватного виконавця перебуває ВП № 58868119 за виконавчим листом Черкаського районного суду Черкаської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 277442,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2217595,90 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито 10.04.2019 року за виконавчим листом Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 2320/3560/2012. 18.10.2021 року на нерухоме та рухоме майно боржника було накладено арешт. На даний час арешт дійсний. В рамках даного провадження стягувач АТ «ОТП Банк» 21.02.2023 року звернувся до виконавця із заявою про вчинення виконавчих дій пов`язаних із зверненням стягнення на нерухоме майно.

Однак, окрім арешту в рамках даного провадження, все нерухоме майно, яке належить на праві власності обтяжено іпотекою.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах зупинено на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

До заперечення на скаргу представником заінтересованої особи долучено копію постанови від 10.04.2019 року приватного виконавця Плесюка О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 58868119 з виконання виконавчого листа №2320/3560/12, який видано 14.03.2019 року Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості на користь ПАТ ОТП Банк за кредитним договором у сумі 277442,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2217595,90 грн. та судових витрат у сумі 3219,00 грн.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 349542471 від 07.10.2023 року вбачається, що на вказане у заяві стягувача до приватного виконавця про звернення стягнення на майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,125 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0014:0796 та земельну ділянку 0,275 га за адресою АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:0001:0063 зареєстровано обтяження, а саме за договором іпотеки, та іпотекодержателем вказаного майна є ЗАТ ОТП Банк.

Також на зазначене майно накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 № 541130254 від 14.06.2017 року та № 52082747 від 09.11.2016 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області Горбатюк В.П., відповідно до постанов приватного виконавця Плесюка О.С. від 25.06.2018 року у ВП № 56670715, від 26.06.2018 року у ВП № 56671828, від 11.04.2019 року у ВП № 58868119, від 18.10.2021 року у ВП № 58868119, відповідно до постанови головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М. від 13.05.2020 року № 52212257.

Також, з зазначеної інформаційної довідки вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1605 від 15.11.2012 року.

Відповідно до ст. 1ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ст. 17 ЗУ Про іпотеку визначено наступні підстави припинення іпотеки:

- припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 ЗУ Про іпотеку, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 5-2 розділу VI Прикінцеві положення ЗУ Про іпотеку, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Представник скаржника, вважаючи неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 20.09.2023 року про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду, посилався на те, що право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою. (дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18 та від 10.08.2023 року у справі № 335/8295/22, реєстр № 112845643). Вважав, що предметом стягнення у справі № 707/973/22 є лише інфляційна складова боргу та проценти річні. Будь-яке звернення стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельні ділянки) в рішенні суду не передбачено і не могло бути передбачено, оскільки вказані кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою. Виконання рішення суду у даній справі відбувається у загальному порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, а не в поряду Закону України Про іпотеку. Стягнення на нерухомість здійснюється як на майно, що належить боржнику на праві власності, а не як на предмет іпотеки за іпотечним договором. У зв`язку з цим, положення пункту 5-2 розділу VI Прикінцеві положення Закону України Про іпотеку не відносяться до спірних правовідносин.

Суд не погоджується з доводами представника скаржника, про те що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення п. 5-2 розділу VI Прикінцеві положення ЗУ Про іпотеку, оскільки висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 12 серпня 2021 року у справі №757/34955/18 та від 10.08.2023 року у справі № 335/8295/22 про те, що право кредитора на стягнення з позичальника коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в силу закону, а не договору, а тому ці кошти не входять до складу основного зобов`язання та не забезпечуються іпотекою не стосуються даних правовідносин, в яких основне зобов`язання, забезпечене іпотекою є невиконаним, а отже відсутні підстави для припинення іпотеки, на відміну від правовідносин, у вказаних постановах, де іпотека рішенням суду була припинена, у зв`язку із повним виконанням боржником основного зобов`язання.

Суд дослідив матеріали справи, однак не вбачає порушень прав скаржника приватним виконавцем та не знаходить підстав для визнання його дій незаконними під час винесення постанови від 20.09.2023 року про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно.

Отже, дії приватного виконавця під час винесення постанови від 20.09.2023 року у рамках виконавчого провадження № 71041819, здійснені ним у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

За таких обставин суд вважає, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 448, 450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства ОТП Банк на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про відмову у задоволенні заяви про здійснення заходів з примусового виконання рішення суду, заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ознайомитись з текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: В. В. Морозов