РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю: секретаря Лавріненко Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах АТ КБ "Приватбанк" 30.08.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогами стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість в сумі 17373,71 грн. за кредитним договором від 11.03.2016 року. Вказані вимоги представник позивача обґрунтував тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 11.03.2016 року позивач АТ КБ "Приватбанк" виконав надавши ОСОБА_6 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 13000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер, відповідачі у справі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є його спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Станом на дату смерті ОСОБА_6 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 11.03.2016 року становить 17373,71 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12421,01 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4952,70 грн. 01.06.2022 року до спадкоємців позичальника ОСОБА_6 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій ними не було виконано, у зв`язку з чим банк був вимушений звернутися до суду із даним позовом (а.с.1-5).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.09.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

07.12.2022 року (згідно дати поштового направлення) представник позивача подав до Жмеринського міськрайонного суду заяву про усунення недоліків, зокрема заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 оспорюваної заборгованості в сумі 17373,71 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2022 року відкрито провадження в даній справі, призначивши підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

22.02.2023 року (згідно дати поштового направлення) представник позивача подав до Жмеринського міськрайонного суду уточнену позовну заяву, згідно якої заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 17373,71 грн за кредитним договором б/н від 11.03.2016 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.03.2023 року повернуто дану уточнену позовну заяву позивачу.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.04.2023 року за клопотанням представника позивача позов АТ КБ "Приватбанк" про стягнення боргу кредитором спадкодавця в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без розгляду та закрито провадження у справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" про стягнення боргу кредитором спадкодавця в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 , а також закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача АТ КБ "Приватбанк" за його належним викликом до суду не з`явився, однак подав попередньо до суду письмову заяву про розгляд даної справи без його участі, в якій підтримав уточнені раніше вимоги та просив задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні погодився, що оспорювана заборгованість перед позивачем в загальній сумі 17373,71 грн рахується за його покійним батьком ОСОБА_6 та визнав даний позов у повному обсязі. Пояснив, що раніше йому взагалі не було відомо, що його покійний батько брав у кредит вказані грошові кошти, так як з 2007 по 2022 рік він, позивач, проживав у м.Одеса та до м.Жмеринка з`являвся приблизно двічі на рік. Зазначив, що спадщину після батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , він прийняв у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини до Жмеринської міської державної нотаріальної контори.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії анкети-заяви встановлено, що 11.03.2016 року ОСОБА_6 уклав з позивачем двосторонній правочин, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. У даній заяві позивачем вказано про власне бажання оформити на своє ім`я банківську картку (т.1 а.с.22).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11.03.2016 року за позичальником ОСОБА_6 рахується заборгованість перед позивачем в сумі 17373,71 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12421,01 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4952,70 грн (т.1 а.с.7-12).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_6 за договором від 11.03.2016 року, позичальником використовувались кошти з банківських карток № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 АТ КБ "ПриватБанк" шляхом зняття готівкових коштів, оплати товарів і послуг, поповнення карткового рахунку, включно у відділенні АТ "КБ "Приватбанк", останнє з яких в обсязі представлених станом на 03.04.2021 року відомостей вчинено 12.08.2019 року на суму 150 грн (т.1 а.с.13-20).

24.01.2022 року позивачем АТ КБ "Приватбанк" направлено до Жмеринської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 19.01.2022 року за №SAMDNWFC1, якою просив включити його кредиторські вимоги у спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (т.1 а.с.91-93).

Згідно копії листа від 31.01.2022 року за №15.02-14 (т1 а.с.94) завідуючою Жмеринської міської державної нотаріальної контори було повідомлено ПАТ КБ "Приватбанк", що його претензія кредитора приєднана до спадкової справи №102/2020, яка була заведена після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та при зверненні спадкоємців для оформлення спадщини їм буде повідомлено про борги спадкодавця.

01.06.2022 року позивач АТ КБ "Приватбанк" направив відповідачу ОСОБА_1 лист-претензію від 23.02.2022 року за вих. №SAMDNWFC1 з вимогою погасити борг в сумі 17373,71 грн за укладеним між ОСОБА_6 та АТ КБ "Приватбанк" кредитним договором №б/н від 11.03.2016 року (т.1 а.с.97).

З копії спадкової справи №102/2020 щодо майна померлого ОСОБА_6 встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.100), відповідно до заяви від 19.06.2020 року (т.2 а.с.93) ОСОБА_1 звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 ; відповідно до заяв від 19.06.2020 року (т.2 а.с.111, 115) інші спадкоємці за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовилися від належної їм частини спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 на користь сина останнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони угоджуються між собою, ніким не заперечуються, містять відомості, що мають значення для справи, зібрані та представлені відповідно до вимог закону.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно положень ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно частини 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року в справі №640/6274/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04.02.2021 року та від 05.10.2022 року в справі №521/10631/20.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з викладеного, зі смертю позичальника ОСОБА_6 відносини між ним і кредитором АТ КБ "Приватбанк" припинилися, тому зобов`язання по поверненню кредитних коштів у даному випадку включається до складу спадщини і підлягають застосуванню положення ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємця ОСОБА_1 , який одноособово прийняв спадщину після смерті батька, задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором від 11.03.2016 року судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості позичальника ОСОБА_6 перед позивачем із погашення кредиту та прострочених відсотків за користування ним, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 14.06.2020 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, добровільно та безумовно визнані відповідачем ОСОБА_1 , який є спадкоємцем позичальника ОСОБА_6 , це визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому оспорювана сума боргу загалом 17373,71 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12421,01 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4952,70 грн, підлягає стягненню з останнього на користь позивача згідно остаточно заявлених позовних вимог, відтак позов слід задоволити у повному обсязі.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 1240,50 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 1240,50 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.15, 16, 207, 526, 626, 629, 1049, 1054, 1055, 1216, 1218, 1220, 1268, 1269, 1281, 1282 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, рахунок № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 11.03.2016 року станом на 16.06.2020 року в сумі 17373 (сімнадцять тисяч триста сімдесят три) гривні 71 копійку, а також 1240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок судового збору.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, рахунок № НОМЕР_5 , МФО 305299, ) з державного бюджету 1240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення сладено 14.07.2023 року.

Суддя Вернік В.М.