справа №824/99/23
провадження: № 22-ск/824/35/2023
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Писаної Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) до Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (Україна) про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів США - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - ПАТ «НКМЗ») в особі представника - адвоката Заверюхи К.О. звернулось до суду з вказаною заявою, в якій просить: скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) до ПАТ «НКМЗ» (Україна) про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів США - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору. Просить постановити ухвалу про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі № 167/2022 (далі по тексту арбітражне рішення).

Заява мотивована тим, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України (пп. «б» п. 2 ч. 2 ст. 459 ЦПК України, абз. 3 п. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»). Вказує, що в умовах воєнного стану, в силу вимог п. «б», п. 2 ч. 2 ст. 459 ЦПК України, абз. 3 п. 2 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Арбітражне рішення не повинно суперечити публічному порядку, який встановлюється саме на період воєнного стану.

Звертає увагу, що рішенням стягнуто з заявника штрафні санкції (пеню) та три відсотки річних у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань з оплати товару згідно з контрактом №029/145-21 від 22 липня 2021 року, строк виконання яких настав 28 лютого 2022 року, 10 березня 2022 року, 16 березня 2022 року, 29 березня 2022 року, 30 березня 2022 року, тобто вже після запровадження правового режиму воєнного стану. Зазначає, що пунктами 8.1, 8.2 контракту №029/145-21 від 22 липня 2021 року передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за контрактом у разі виникнення форс-мажорних обставин, в тому числі військових дій. Вважає доводи арбітра про відсутність відповідного акта ТПП та не повідомлення сторони контракту про такі обставини помилковими, оскільки такий акт наявний для всіх суб`єктів господарювання та розміщений у відкритому доступі на офіційному сайті з 25 лютого 2022 року.

Звертає увагу, що внаслідок збройної агресії російської федерації, відповідно до наказу заявника від 28 лютого 2022 року № 64 «Про припинення діяльності та консервації», у зв`язку з неможливістю здійснювати виробничо-господарську діяльність ПАТ «НКМЗ» з незалежних від підприємства причин, з метою захисту життя та здоров`я працівників, забезпечення збереження майнового комплексу, тимчасово призупинено роботу підприємства, законсервовано виробничі потужності, основні фонди, будівлі та споруди, а працівників структурних підрозділів переведено на простій. Вищевикладене, а також неможливість реалізації вже виготовленої станом на 24 лютого 2022 року продукції через задіяння рухомого складу під час спротиву військовій агресії, евакуація працівників підприємства, постійні обстріли військами російської федерації м. Краматорськ, в т.ч. матеріально - технічної бази заявника, призвело до того, що фактична господарська діяльність підприємства була припинена, що позбавило можливості виконувати зобов`язання перед контрагентами.

Також звертає увагу, що міжнародний арбітраж не врахував, що публічний порядок після початку збройної агресії був організований таким чином, що зобов`язання за контрактом виконати було не можливо з огляду на те, що відповідно до п. 14 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» уведено мораторій на здійснення транскордонних валютних платежів (крім підприємств та установ, що забезпечують виконання мобілізаційних планів (завдань) та Уряду, окремих дозволів НБУ). Вказаний мораторій діяв до липня 2022 року.

Заявник також вказує, що арбітражне рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору, оскільки враховуючи буквальне значення тексту договору, зміст арбітражних застережень, викладених в інших контрактах заявника, відсутність в п. 9.1 контракту №029/145-21 термінів «виконання», «порушення», «будь-яких правових наслідків у зв`язку з його неналежним виконанням» відсутнє волевиявлення сторін про передачу на розгляд у Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України спору в зв`язку з виконанням контракту.

7 серпня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заперечення від представника YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) - адвоката Анісової О.І., в яких вона просить об`єднати в одне провадження справу № 824/99/23 за заявою ПАТ «НКМЗ» про скасуваннярішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі № 167/2022 за позовом YINGKOU ВОМА FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (КНР) до ПАТ «НКМЗ» про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів США - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору та справу № 824/104/23 за заявою YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року по справі № 167/2022 за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (KHP) до ПАТ «НКМЗ» про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів CLIIA - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору та відмовити в задоволенні заяви ПАТ «НКМЗ» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (KHP) до ПАТ «НКМЗ».

В обгрунтування своїх заперечень щодо суті заяви вказує, що обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року по справі № 167/2022, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави Україна, вказане рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та щодо боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує відповідні твердження відповідача у арбітражній справі.

Зазначає, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин, які перешкоджають виконанню відповідачем у арбітражній справі його грошових зобов`язань за контрактом №029/145-21 від 22 липня 2021 року, ПАТ «НКМЗ» повинен був повідомити про такі обставини продавця у 5-денний строк з моменту настання форс-мажору, однак ПАТ «НКМЗ» не повідомляло YINGKOU ВОМА FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (КНР), про настання обставин непереборної сили, в тому числі не надавало позивачу в арбітражній справі сертифікат ТПП України про підтвердження форс-мажорних обставин за контрактом №029/145-21, які унеможливлюють виконання ПАТ «НКМЗ» його грошового зобов`язання з оплати отриманого товару.

Незважаючи на те, що ТПП України розмістила загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин, зазначене не є безумовною підставою засвідчення форс-мажорних обставин щодо кожного окремого договору та сторони повинні отримати сертифікат про форс-мажорні обставини відповідно до умов договору, Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та Регламенту.

Звертає увагу, що дана позиція також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, наведеною ним у постанові від 1 червня 2021 року в справі №910/9258/20.

Вважає, що сертифікат про форс-мажорні обставини № 1400-22- 2066, виданий Донецькою ТПП, не підтверджує жодну обставину, яка мала значення при вирішенні МКАС при ТПП України спору в арбітражній справі, у зв`язку з чим не є належним і допустимим доказом відсутності вини відповідача у простроченні оплати товару, а також підставою для звільнення ПАТ «НКМЗ» від відповідальності за нездійснення належної оплати товару за контрактом № 029/145-21, специфікаціям №1, №2, №3, що цілком обґрунтовано було взято до уваги МКАС при ТПП України при винесенні рішення від 9 травня 2023 року та спростовує відповідні доводи заявника.

Зазначає, що станом на 30 березня 2022 року та в подальшому (по час розгляду справи) законодавство України не містило жодних мораторіїв та заборон, які б унеможливили здійснення оплати ПАТ «НКМЗ» за отриману продукцію за контрактом №029/145-21.

Вказує, що положення п.9.1., 9.2. контракту № 029/145-21 відповідають визначенню арбітражного застереження у тексті договору у розумінні Регламенту МКАС та однозначно визначають компетенцію МКАС при ТПП України на розгляд спорів, які пов`язані та випливають із контракту № 029/145-21.

1 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь на заперечення від представника ПАТ «НКМЗ» - адвоката Заверюхи К.О.

Зазначає, що порушення договірних зобов`язань сталося внаслідок непереборної сили, що є підтвердженою та беззаперечною підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки: розпочата військова агресія російської федерації носить винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін договору; обставини не можливості своєчасно та в повному обсязі провести розрахунки згідно з договором, які виникли з 24 лютого 2022 року неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору - №029/145-21 від 22 липня 2021 року; здійснення діяльності заявника в м. Краматорськ, де наразі так і розміщені його виробничі потужності, постійні ракетні обстріли, наступ російських військ свідчить про невідворотність (непереборність) обставин непереборної сили та причинно-наслідковий зв`язок між розпочатими ворожими атаками та діями іноземного ворога - російської федерації, військовими діями і неможливістю виконання заявником своїх договірних зобов`язань.

Вважає, що в умовах військової агресії російської федерації та, з урахуванням встановленого у зв`язку з цим публічного порядку в Україні, наявність форс-мажорних обставин не потребує будь-якого доказування, є фактом загальновідомим та тягне за собою звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань, яке відбулось у зв`язку з військовими діями.

Вказує, що до липня 2022 року заявник був позбавлений можливості здійснювати оплату товару, який поставлений в межах контракту №029/145- 21 від 22 липня 2021 року за кодами УКТЗЕД 68159900, 70199900, 70199000, 35069900, 38160000, оскільки діяв особливий публічний порядок введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Викладене також підтверджується довідкою АТ «СЕНС БАНК» від 31 серпня 2023 року вих.№35247-17.3/2023.

Також вважає, що відсутні підстави для об`єднання в одне провадження справи №824/104/23 (заява YINGKOU В ОМА FENGFAN INDUSTRY CO., LTD про визнання та надання дозволу на виконання Арбітражного рішення) та цієї справи, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 477 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі за заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо в провадженні компетентного суду є заява про скасування цього рішення, - до набрання законної сили ухвалою суду, якою вирішена така заява.

В судовому засіданні представник ПАТ «НКМЗ» - Заверюха К.О. підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) - Анісова О.І. заперечувала щодо задоволення заяви, просила залишити рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року в силі.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами, як судами першої інстанції, за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Порядок розгляду і вирішення заяв про оскарження рішення третейського суду, оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені Главою 3 Розділу VIIIЦПК України "Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів".

Вирішуючи клопотання адвоката Анісової О.І. про об`єднання в одне провадження справи № 824/99/23 за заявою ПАТ«НКМЗ» про скасування арбітражного рішення та справи № 824/104/23 за заявою YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD. про визнання та надання дозволу на виконання цього рішення слід дійти наступного висновку.

Так, питання визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу врегульовано Главою 3 Розділу ІХ ЦПК України. Питання здійснення провадження у справах про оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів врегульовано положеннями Розділу VІІІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 477 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі за заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо в провадженні компетентного суду є заява про скасування цього рішення, - до набрання законної сили ухвалою суду, якою вирішена така заява.

Також, відповідно до ч. 8 ст. 457 ЦПК України передбачено, що до постановлення ухвали за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу будь-яка сторона має право в установлені законом порядку та строки звернутися до цього ж суду із заявою про видачу виконавчого листа (надання дозволу) на виконання цього ж рішення та просити розглянути її спільно із заявою про скасування цього рішення в одному провадженні.

Вирішуючи відповідну заяву було встановлено, що за клопотанням ПАТ«НКМЗ» про зупинення провадження у справі № 824/104/23 було задоволено відповідне клопотання та ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року зупинено провадження у наведеній справі до набрання законної сили ухвалою суду, постановленою за результатами розгляду справи №824/99/23.

Таким чином, нормами ЦПК України передбачено розгляд відповідних заяв, а саме про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу та про оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, як у окремих провадженнях, так і спільно. Отже, суд першої інстанції не має зобов`язання, а має право зупинити відповідне провадження за наявності відповідних підстав чи об`єднати розгляд відповідних заяв в одному провадженні.

Ураховуючи, що представником YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (KHP) не наведені обставини, які унеможливлюють розгляд наведених заяв в окремих провадженнях, та ураховуючи, що провадження у справі № 824/104/23 було зупинено до розгляду цієї справи, клопотання про об`єднання справ в одне провадження було відхилено.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи щодо суті поданої заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд приходить до висновку, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 454 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу. Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Частиною першою статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується із частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Державні суди і міжнародний комерційний арбітраж як юрисдикційні форми захисту цивільних прав є незалежними один від одного. Передумовою цього є визнання обов`язковості арбітражної угоди (стаття 3 Нью-Йоркської Конвенції 1958 року, стаття 5 Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 7 і 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», пункт 6 частини першої статті 257 ЦПК України).

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні врегульовані, крім іншого, Нью-Йоркською Конвенцією, яка набула чинності для України 10 січня 1961 року.

Відповідно до статті ІІІ Нью-Йоркської конвенції кожна держава, яка є її учасницею, визнає арбітражні рішення обов`язковими і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, на якій запитується визнання та приведення до виконання цих рішень, на умовах, передбачених цією Конвенцією.

Також відповідні правовідносини регулюються в Україні й Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж від 21 квітня 1961 року, яка має статус ратифікованої Україною з 25 січня 1963 року (далі - Європейська конвенція).

Водночас арбітражний розгляд справи як інститут приватного вирішення спору не виключає взаємодії із державними судами. Згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю. Остання передбачає, у тому числі перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Рішення національного суду про скасування арбітражного рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване.

При цьому, згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.

Таким чином, під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Так, у заяві ПАТ«НКМЗ» зазначає про дві підстави для скасування оскаржуваного рішення МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року у справі № 167/2022, а саме, які передбачені пп. «в» п. 1 ч. 2, пп. «б» п.2 ч.2 cт. 459 ЦГІК України, абз. 3 п.2 ч.2 cт. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Зокрема, заявник - ПАТ«НКМЗ» при зверненні із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України від 09 травня 2023 року у справі №167/2022 посилався на те, що арбітражним застереженням, яке міститься у контракті №029/145-21, укладеному 22 липня 2021 року, не охоплюється спір щодо розгляду питань неналежного виконання зобов`язань за контрактом про своєчасну оплату товару. Умовами контракту, як стверджує заявник, врегульовано вирішення в арбітражному суді лише спорів з приводу питань укладення, дійсності та припинення контракту.

Такі твердження заявника не відповідають обставинам та спростовуються змістом арбітражного застереження, вказаного в контракті № 029/145-21, а також приписами Регламенту МКАС при ТПП України, ст. 7 Закону № 4002.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 4002 арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у виді арбітражного застереження в контракті або у виді окремої угоди.

Пунктом 1 ст. 3 Регламенту МКАС при ТПП України, затвердженого рішенням Президії ТПП України № 25(6) від 27 липня 2017 року, зі змінами, внесеними Рішеннями Президії ТПП України № 2(2) від 17 вересня 2020 року, № 9(3.2) від 1 липня 2022 року (надалі- Регламент МКАС, в редакції, чинній на дату звернення заявника із позовною заявою до МКАС при ТПП України), передбачено, що до МКАС за угодою сторін можуть передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, у тому числі спори за участю фізичних осіб, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном;- спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їхніми учасниками, а так само їхні спори з іншими суб`єктами права України.

До компетенції МКАС відносяться, зокрема: - спори, які випливають з відносин комерційного характеру, включаючи наступні угоди і не обмежуючись ними: купівля- продаж (поставка) товарів, виконання робіт, надання послуг /.../

Згідно з п. 1 ст. 4 Регламенту МКАС арбітражний суд приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому усіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у виді арбітражного застереження в договорі або у виді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається у письмовій формі. Угода вважається укладеною у письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, яка міститься у них, доступна для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу, факсу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, а також шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, у яких одна із сторін стверджує про наявність арбітражної угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання у договорі на документ, який містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що договір укладено у письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною договору.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до МКАС та/або сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Згідно із пунктом першим статті V Європейської конвенції відвід арбітражного суду будь-якою із сторін у зв`язку із непідсудністю спору цьому арбітру (арбітражному суду) має бути заявлений у арбітражному суді не пізніше представлення відповідною стороною своєї позовної заяви або своїх заперечень по суті справи, якщо цей відвід обґрунтований відсутністю або недійсністю арбітражної угоди чи втратою нею чинності; а якщо він обґрунтований тим, що поставлене питання виходить за межі повноважень арбітра (арбітражного суду), то - як тільки буде поставлене у ході арбітражного розгляду питання, яке, на думку сторони, яка висуває відповідне заперечення, виходить за межі компетенції арбітра (арбітражного суду). Заява про відвід, зроблена на більш пізніх стадіях арбітражного розгляду, може бути задоволена, якщо арбітражний суд визнає причину пропуску відповідного строку поважною.

Пункт другий статті V Європейської конвенції встановлює, що передбачені у пункті першому цієї статті заперечення проти компетенції арбітра (арбітражного суду), які не були висунуті у встановлені цим пунктом строки, не можуть бути висунуті на більш пізній стадії арбітражного розгляду, а також у державному суді при зверненні до нього з проханням розглянути справу по суті або щодо виконання арбітражного рішення, якщо тільки ці заперечення не стосуються таких питань, порушення яких не віднесене на вільний розсуд сторін у силу закону, який застосований арбітром (арбітражним судом), або відповідно у силу закону, який підлягає застосуванню компетентним державним судом відповідно до колізійної норми країни цього суду. Рішення арбітра (арбітражного суду) щодо пропуску відповідного строку може бути оскаржене у державному суді.

Так, матеріалами справи встановлено, що між ПРАТ «НКМЗ», як покупцем, та компанією «YINGKOU ВОМА FENGFAN INDUSTRY CO., LTD», як продавцем, укладено контракт № 029/145-21 від 22 липня 2021 року, у п.1.1 якого передбачено, що продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах DAP-Краматорськ (Україна) у відповідності з правилами Інкотермс-2010 наступний товар: вогнетривкі матеріали для футерування металургійного обладнання, визначені у додатку №1, додатку № 3, додатку № 4 до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 9 контракту № 029/145-21 визначені правила арбітражу.

Відповідно до п.9.1. договору № 029/145-21 будь-який спір, розбіжність у зв`язку з цим контрактом, що стосується його укладання, дійсності або припинення, передаватиметься на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) відповідно до його регламенту.

Пунктом 9.2. контракту № 029/145-21 регламентовано, що: «Арбітражний суд складається із одного арбітра. Місце проведення засідань арбітражу - м. Київ. Мова арбітражного розгляду - російська. Цей контракт регулюється нормами матеріального права України».

Таким чином, положення п.9.1., 9.2. контракту № 029/145-21 відповідають визначенню арбітражного застереження у тексті договору у розумінні Регламенту МКАС та однозначно визначають компетенцію МКАС при ТПП України на розгляд спорів, які пов`язані та випливають із контракту № 029/145-21.

Твердження заявника про те, що у арбітражному застереженні передбачено домовленість про передачу на розгляд арбітражного суду будь-якого спору лише щодо розгляду спорів з приводу питань укладення, дійсності та припинення контракту, що не охоплює питань неналежного виконання зобов`язань за контрактом про своєчасну оплату товару не підлягають врахуванню.

Той факт, що сторони у Контракті та додаткових угодах до нього врегулювали умови своїх взаєморозрахунків не означає, що у них не може виникати спір щодо розуміння (реалізації) цих умов. Зазначене вказує на регулювання сторонами контракту своїх правовідносин, а не спорів, які з них можуть виникнути.

Завданням арбітражу є вирішення спору між сторонами договору, а не заповнення прогалин договірного врегулювання їх правовідносин. Сторони договору своїм формулюванням арбітражного застереження визначають коло правовідносин, до яких воно застосовується, а не змінюють суть інституту арбітражного розгляду - вирішення спорів у порядку арбітражу. Відповідно до умов розділу 9 контракту з під його дії не виключені спори, що виникають між його сторонами щодо його виконання, тобто розрахунків за контрактом.

Аналогічні висновки з приводу обсягу правовідносин, які врегульовані контрактом, та спорів, які охоплюються арбітражним застереженням, містяться у постанові ВС від 17 серпня 2023 року у справі № 824/45/23.

Відповідно до встановлених та не спростованих обставин цієї справи сторона контракту спробувала реалізувати умови контракту у позасудовому порядку, про що, у тому числі, зазначив й МКАС при ТПП України у своєму відповідному рішенні. Оскільки звернення продавця у претензійному порядку не призвело до вирішення спору відповідно до умов контракту - між сторонами контракту виник спір, який не вдалося врегулювати "за Контрактом". А відповідно до умов пункту 9.1. Контракту "будь-який спір, розбіжності на підставі цього контракту з питань укладення, дійсності чи припинення" буде передаватися заінтересованою стороною контракту на розгляд МКАС при ТПП України, а відтак, зазначений арбітражний розгляд відповідає умовам розділу 9 Контракту, у тому числі у вирішенні питань щодо розрахунків сторін контракту.

Також, визначальним у цій справі є та обставина, що заявником не доведені обставини, які завадили йому скористатися правами, передбаченими статтею V Європейської конвенції, щодо оскарження недійсної, на його думку, компетенції МКАС у заявленій частині Рішення МКАС при ТПП України. МКАС при ТПП України справедливо зазначив про дію статті 4 Закону про МКА щодо заявника у зв`язку із зазначеним. Тому заявник втратив юридичне право посилатися на відсутність компетенції МКАС при ТПП України у контексті усього Рішення МКАС при ТПП України або його окремої частини, підстави для висновку про поважні причини пропуску строку для заявлення цього аргументу заявника відсутні.

Таким чином, контракт № 029/145-21 від 22 липня 2021 року містить належне арбітражне застереження та не визнаний недійсним; позов до арбітражу подано належною стороною; сторони були належним чином повідомлені про арбітражний розгляд; боржник був належним чином сповіщений про призначення арбітра; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідають арбітражній угоді між сторонами; боржник перебуває на території України; рішення МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року по справі № 167/2022 набрало законної сили, є обов`язковим для сторін.

Перевіряючи інший довід заяви щодо підстав для скасування арбітражного рішення слід дійти наступного висновку.

Положення п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» № 12 від 24 грудня 1999 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 12) містять роз`яснення, згідно з яким: під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Усталеною судовою практикою також передбачено, що застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, так само як підстава для скасування рішення МКАС є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від рішень міжнародного комерційного арбітражу, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Скасування рішення МКАС чи відмова у паданні дозволу на виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти, що є неприпустимим.

З огляду на зазначене, рішенням МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року у справі №-167/2022 було вирішено питання про стягнення з ПАТ«НКМЗ» на користь YINGKOU ВОМА FENGFAN INDUSTRY CO., LTD, (КНР), грошових коштів у зв`язку з невиконанням умов контракту, підписаного та погодженого сторонами, який є чинним та не визнавався недійсним у судовому порядку, а отже, є обов`язковим для сторін.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу не створює для боржника обов`язку сплатити за щось протизаконне чи аморальне, не свідчить про порушення бюджетного законодавства.

Під час розгляду справ про оспорення рішень міжнародного комерційного арбітражу, повноваження національного суду є обмеженими (враховуючи, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), оскільки національний суд не може здійснювати перегляд рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

В той же час перевіряючи рішення МКАС щодо наявності чи відсутності підстав для визнання оскаржуваного рішення таким, що порушує публічний порядок, суд виходить з такого.

Як уже було зазначено у тексті цієї ухвали, згідно із законодавством України державні суди виконують щодо міжнародного комерційного арбітражу дві функції: функцію сприяння і функцію контролю. Остання передбачає, у тому числі перевірку законності арбітражного рішення, що здійснюється під час розгляду заяви про скасування арбітражного рішення або про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення.

Перевіряючи доводи заяви про скасування арбітражного рішення щодо перевірки законності цього рішення у межах відповідних повноважень слід дійти наступного.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі. Будь-яка оцінка судом обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були подані сторонами арбітражного розгляду тощо, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та порушення принципу юридичної визначеності судового рішення.

Із змісту оскаржуваного арбітражного рішення вбачається, що обставини, встановлені рішенням МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року по справі № 167/2022, не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави Україна, вказане рішення ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та щодо боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, що спростовує відповідні твердження відповідача у арбітражній справі.

Доводи заявника щодо наявності підстав для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань внаслідок непереборної сили відносяться до предмету доказування саме під час розгляду справи арбітражним судом, оскільки саме компетенцію цього суду обрали сторони.

Зокрема відповідні доводи щодо підстав звільнення від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань внаслідок запровадження в Україні воєнного стану були предметом встановлення у арбітражному суді. Арбітражний суд відхиляючи відповідні доводи вказав, що відповідні обставини не були доведені.

Такі висновки арбітражного суду не суперечать судовій практиці з питань порядку доведення підстав для звільнення від відповідальності внаслідок дії непереборної сили у подібній категорії справ, які розглядаються в загальних судах України.

Дійсно, Торгово-промислова палата України (далі - ТТП України) у своєму листі від 28 лютого 2022 вказала, що: «…засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Тобто, було визнано такою, що не підлягає доведенню саму обставину непереборної сили. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Разом із тим, ключовою підставою для звільнення від відповідальності внаслідок форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Стаття 617 ЦК України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору. Тому, сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-кого в Україні від будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання (відповідні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 березня 2023 року в справі № 922/1093/22).

Як убачається із оспорюваного арбітражного рішення, підставою для відхилення доводів ПАТ«НКМЗ» у арбітражному суді було ненадання відповідних документів ТПП України щодо виникнення обставин непереборної сили, унаслідок чого було неможливе виконання саме зобов`язання за укладеним сторонами договором, оскільки належним підтвердженням відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» є сертифікат ТПП України про настання форс-мажорних обставин, який арбітражному суду не був наданий.

Таким чином, оскільки лист ТПП України не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону, та разом з тим, не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини, арбітражний суд не визнав цей доказ як належний, що передбачає безумовну підставу для звільнення від відповідальності.

Також, арбітражним судом було звернуто увагу на умови контракту у пункті 9.5, за якими форс-мажорне застереження контракту містить вимогу про належне підтвердження настання для сторони форс-мажорних обставин.

Судами України сформульовано судову практику у цілій низці своїх постанов (див. наприклад постанову Верховного Суду від 1 червня 2021 року у справі № 910/9258/20), відповідно до якої: засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП України та уповноважені нею регіональні ТПП; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання - саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору, отже, навіть у разі наявності сертифікату ТПП України про форс-мажор суд оцінюватиме цей доказ у сукупності з іншими.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Арбітражний суд в оскаржуваному рішенні також виходив з тих обставин, що і контрактом і матеріальним правом України, які підлягають до застосування під час вирішення спору, передбачено звільнення боржника від відповідальності за невиконання ним зобов`язань у випадку, якщо таке невиконання стало наслідком настання обставин непереборної сили.

Крім того, арбітражний суд установив порушення боржником порядку повідомлення контрагента щодо настання форс мажорних обставин (пп. 6 п. 40 рішення).

Арбітражним судом також надано оцінку доказам, які були надані у підтвердження дії форсмажорних обставин та встановлено, що вони не підтверджують виникнення форс мажорних обставин, які перебувають у причинному зв`язку із неможливістю виконання саме зобов`язань по оплаті поставленої продукції, оскільки сертифікатом Донецької торгово-промислової палати України № 1400-22-2066 від 29 грудня 2022 року було підтверджено форс мажорні обставини лише по відношенню до зобов`язання в частині проведення випробувань вогнестійких матеріалів (пп. 7 п. 40 рішення).

Оскільки арбітражним судом було встановлено, що умови оплати не пов`язані з проведенням відповідних випробувань, суд відповідно дійшов висновку щодо недоведеності форсмажору, що, на переконання цього суду, не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань за контрактом.

Таким чином, не вдаючись до оцінки арбітражного рішення по суті спору, його повноти чи переоцінки, слід дійти висновку, що сам порядок встановлення обставин для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за контрактом внаслідок дії непереборної сили безпосередньо на підставі наданих сторонами доказів арбітражним судом було дотримано, тому підстав вважати, що оскаржуване рішення МКАС при ТПП України суперечить публічному порядку України, чи порядку вирішення відповідної категорії справ у національних судах, немає.

Надання до суду загальної юрисдикції нових доказів у підтвердження підстав для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, не є підставою для скасування оспорюваного арбітражного рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 459 ЦПК України, пунктом 2 частини другої статті 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", для скасування оспорюваного заявником рішення МКАС при ТПП України від 9 травня 2023 року у справі 167/2022.

За таких обставин у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», яка подана адвокатом Заверюхою К.О., про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі 167/2022 за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) до Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (Україна) про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів США - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору слід відмовити.

Відповідно до пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом заяви, не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Керуючись ст. 459, 460 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

У заяві Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі за позовом YINGKOU BOMA FENGFAN INDUSTRY CO., LTD (Китайська Народна Республіка) до Приватного акціонерного товариства «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (Україна) про стягнення 939 111,88 доларів США, у тому числі 784 746,63 доларів США заборгованості за поставлений товар, 142 194,57 доларів США - пені, 12 170,68 доларів США - трьох відсотків річних, та відшкодування витрат на сплату арбітражного збору відмовити.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 9 травня 2023 року у справі 167/2022 залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.О. Писана