Справа № 708/1030/23
Номер провадження № 2-о/708/35/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря судових засідань Омельченко Ю.М.,

за участю:

представаника заявника адвоката Мінько С.К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чигирині Черкаської області у залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Мінько С.К, заінтересована особа Чигиринська міська рада Черкаської області про встановлення факту прийняття спадшини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, з метою отримання спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька,- ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її сина, - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , в віці 48 років, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому на день смерті належала право на земельну частку (пай), що посвідчена Сертифікатом серії НОМЕР_1 та знаходиться на території Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Померлий був зареєстрований за адресою с. Іванівка та разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована і його мати, - ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою Іванівського старостинського округу Чигиринської міської ради Черкаської області. Тим самим остання прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, проте не встигла оформити спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка заповідала усе своє майно, на яке вона мала право і яке їй належало на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті спадщину прийняла заявниця,- донька померлого

ОСОБА_5 , отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину на частину майна.

Вважає, що на підставі приписів ст. 549 ЦК України (1963) року вона також успадкувала й право на земельну ділянку, отримане у спадщину за заповітом її покійним батьком. Проте нотаріусом відмовлено їй у видачі відповідного свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду за встановленям факту прийняття спадщини померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її сина, - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вона й просить встановити.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав вимоги.

Заінтересована особа, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечень не мав.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожна окремо, підтвердили, що, як односельці, знали сім"ю ОСОБА_3 , яка мешкала разом із сином ОСОБА_8 в с. Іванівка. Син був не дуже благополучний, зловживав спиртними напоями та рано помер в 2000 році, а його мати залишилася мешкати в тій самій садибі, прийнявши спадщину та безпосередньо вступивши в управління спадковим майном. Їм відомо, що ОСОБА_9 не мала більше інших дітей та родичів. Її доглядав односелець,- ОСОБА_2 , якому остання заповідала усе майно, в тому числі й земельний (пай). А після смерті ОСОБА_10 майно успадкувала його донька ОСОБА_11 .

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, - до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України, - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статті 1259 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 1269 Цивільного кодексу України, - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки між сторонами виникли правовідносини щодо спадщини, яка відкрилася за часів дії ЦК УРСР(1963) та продовжуються дотепер, суд застосовує Законодавство на час відкриття спадщини та правила Книги 6 «Спадкрве право» ЦК України.

Статтею 548 ЦК УРСР(1963) передбачено для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлено ст. 549 ЦК УРСР(1963).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності Цивільного кодексу України редакції 2004 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 305/235/17 та встановив, що може бути доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном і таку позицію поділяє та застосовує суд при вирішенні цієї справи по суті.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Фактичне прийняття - це другий спосіб прийняття спадщини, який може замінювати собою подання заяви про прийняття спадщини. Так, видача свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК) особам, які прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем ніяким строком не обмежена, але фактичний вступ у володіння або управління повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини , При цьому нотаріусу мають бути повідомлені або ним встановлені відомості про фактичне прийняття спадщини. У противному разі при визначенні спадкової частки це питання може бути не взято до уваги і особа, що фактично прийняла спадщину, не увійде до кола спадкоємців. Тому доцільно передбачити, що такі спадкоємці мають повідомити нотаріуса про фактичне прийняття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути:

довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванню про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця;

довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі за обов`язковим страхуванням, квитанція про сплату податку, страхового платежу;

копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;

запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця;

інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Судом встановлено, згідно паспортних даних, свідоцтва про народження та шлюб, заявник, - ОСОБА_12 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Іванівка Чигиринського району Черкаської області, є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_2 (ас 4, 9). Батьком якої згідно свідоцтва про народження записано ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 ).

З наданої суду копії свідоцтва про смерть (7) ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його спадкоємицею за законом є його донька, - заявник у справі.

Після його смерті спадщину прийняла заявниця,- донька померлого

ОСОБА_5 , отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину на частину майна (ас12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 , в віці 48 років, помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому на день смерті належало право на земельну частку (пай), площею 3,41 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що посвідчено Сертифікатом серії ЧР №0124800. Згідно довідки Архівного відділу №6 Черкаської РДА Черкаської області в книзі видачі Сертифікатів зроблено запис №310 від 24.01.1997 року, у графі з прізвищем ОСОБА_4 присутній підпис про отримання сертифікату на руки (ас 5,13,27-30).

Померлий був зареєстрований за адресою с. Іванівка та разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована і його мати, - ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою Іванівського старостинського округу Чигиринської міської ради Черкаської області ( ас 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка заповідала усе своє майно, на яке вона мала право і яке їй належало на день смерті ОСОБА_2 (ас 6,8). Заповіт не змінений та не скасований.

Тим самим ОСОБА_3 , яка мешкала однією сім`єю із сином прийняла, належну сину спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном, проте не встигла оформити спадкових прав та померла.

Враховуючи наведене суд дійшов всновку, що перевірині судом докази, які у суду сумнівів не викликають, пояснення неупереджених свідків, очевидно підтверджують факт прийняття спадщини померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її сина, - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 548-549 ЦК УРСР, ст. 1217-1218,1220,1258,1268-1269 ЦК України ст. 10, 81, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Мінько С.К, заінтересована особа Чигиринська міська рада Черкаської області про встановлення факту прийняття спадшини.

Задля прийняття спадщини заявницею вважати встановленим факт прийняття спадщини померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка відкрилася після смерті її сина, - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Євген АКУЛОВ