КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 757/2107/19-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2124/2023
Провадження № 22-з/824/1025/2023
4 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Кирилюк Г.М., Борисової О.В.
при секретарі Степанюк І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - адвоката Плясуна Олександра Івановича про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення середньої заробітної плати,
у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі: за 40 год. 30 хв. за травень 2010 року у розмірі 719грн 40коп., за період із 4 жовтня 2010 року по 17 листопада 2010 року у розмірі 7014грн 60коп., грошові кошти за затримку належних йому сум при звільненні за період з 12 жовтня 2011 року по день фактичного ухвалення рішення на підставі довідки ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» № 3/181 від 4 жовтня 2010 року, згідно з якою його середньоденна заробітна плата складає 155грн 88коп.У подальшому позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог і остаточно просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 820 653грн 07коп.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 3 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 3 вересня 2020 року - без змін.

20 липня 2023 року представник ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» - адвокат Плясун О.І. направив до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 900грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 30 травня 2023 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, було зазначено про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та надано належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги №

7/12/16-23 від 3 січня 2023 року з додатком, належним чином завірену копію довіреності та належним чином завірену копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Позивач проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що у відзиві на позовну заяву від 19 лютого 2019 року відповідачем не було зазначено, що він очікує понести витрати на правову допомогу, а норми статті 360 ЦПК України не надають відповідачу права зазначати у відзиві на апеляційну скаргу орієнтовний розрахунок судових витрат.

Також позивач вважав, що адвокат Плясун О.І., який не брав участь в суді першої інстанції у якості представника відповідача, надав суду нікчемним договір про надання правничої допомоги, оскільки договір підписаний з директором департаменту претензійно-позовної роботи, копія довіреності від 15 грудня 2022 року № 3519 не надана, а департамент не є юридичною особою, тому не може мати будь-яких витрат.

Крім того, позивач посилався на те, що адвокатом Плясун О.І. не надано доказів отриманні грошей від ПрАТ «АК «Київводоканал», а також доказів, що він здійснює адвокатську діяльність індивідуально, так як перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем, який за нього сплачує податки.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Плясуна О.І., який підтримав заяву, позивача та його представника - адвоката Старунь С.В., які заперечували проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи та надані документи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір

понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (частина перша статті 246 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Плясун О.І. повідомив, що орієнтовний розрахунок витрат, що відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 2 000грн і докази фактично понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До відзиву на апеляційну скаргу були надані: копія довіреності від 18 січня 2023 року, видану ПрАТ «АК «Київводоканал» на ім`я Плясуна О.І. на представлення інтересів товариства у справі № 757/2107/19; копія договору про надання правничої допомоги № 7/12/16-23, укладеного 3 січня 2023 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та адвокатом Плясуном О.І., копія додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 3 січня 2023 року № 7/12/16-23 - калькуляція вартості послуг, підписаного ПрАТ «АК «Київводоканал» та адвокатом Плясуном О.І.; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого 27 грудня 2019 року Плясуну О.І. на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 27 грудня 2019 року № 77.

Доводи позивача, що про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, у тому числі і у суді апеляційної інстанції, відповідач має право заявити тільки у відзиві на позовну заяву, а не у відзиві на апеляційну скаргу, що є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, кожна судова інстанції має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за положеннями статті 134 ЦПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.

За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які відповідач поніс у суді апеляційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень частини 2 статті 134 ЦПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду у даному випадку, у відзиві на апеляційну скаргу.

Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 725/42/21.

Крім того, аналіз частини 2 статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині 2 статті 134 ЦПК України, містяться у

постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для відмови відповідачу у відшкодуванні витрат, понесених на правову допомогу при розгляді справи апеляційним судом, не встановлено, так як у відзиві на апеляційну скаргу (перша заява, подана відповідачем до суду апеляційної інстанції) представником відповідача зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 60 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням

іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу апеляційному суду надані копія договору про надання правничої допомоги № 7/12/16-23, укладеного 3 січня 2023 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та адвокатом Плясуном О.І., копія додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 3 січня 2023 року № 7/12/16-23 - калькуляція вартості послуг, підписаного ПрАТ «АК «Київводоканал» та адвокатом Плясуном О.І.; копія акту приймання-передачі наданих послуг № 5-24 до договору про надання правничої допомоги від 3 січня 2023 року № 7/12/16-23, підписаний 1 червня 2023 року між адвокатом Плясуном О.І. та ПрАТ «АК «Київводоканал», згідно якого адвокатом надана послуга - підготовка відзиву на апеляційну скаргу, вартістю 600грн, та акт приймання-передачі наданих послуг № 7-24 до договору про надання правничої допомоги від 3 січня 2023 року № 7/12/16-23, підписаний 20 липня 2023 року між адвокатом Плясуном О.І. та ПрАТ «АК «Київводоканал, згідно якого адвокатом надана послуга - участь у судовому засіданні, вартістю 300грн.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів вважає, що відповідачем були надані належні докази у підтвердження надання йому правової допомоги адвокатом Плясуном О.І., які не були спростовані позивачем, розмір витрат є співмірними із складністю справи, позивачем клопотання про зменшення розміру витрат не заявлено, а відтак колегія суддів не вбачає правових підстав для відмови у задоволенні заяви про відшкодування вищезазначених витрат та зменшення їх розміру.

Також колегія суддів враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Доводи позивача, що укладений між ПрАТ «АК «Київводоканал» в особі директора департаменту претензійно-позовної роботи, та адвокатом Плясуном О.І., договір про надання правової допомоги № 7/12/16-23 від 3 січня 2023 року є нікчемним, належними доказами не підтверджені.

У договорі зазначено, що директор департаменту претензійно-позовної роботи при підписані договору діяла на підставі довіреності від 15 грудня 2022 року № 3519 від імені ПрАТ «АК «Київводоканал», що спростовано не було, клопотання про витребування довіреності не заявлено.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, колегія суддів не має правових підстав для висновку, що укладений між відповідачем та адвокатом Плясуном О.І. договір є нікчемним.

Щодо тверджень позивача, що адвокат Плясун О.І. перебуває у трудових

відносинах з відповідачем, не надав доказів здійснення адвокатської діяльності, а представлення інтересів відповідача входить до його посадових обов`язків, що є підставою для відмови у відшкодуванні відповідачу понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає про наступне.

Адвокат Плясун О.І. не заперечував, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем і до кола його обов`язків входить представлення інтересів відповідача у суді, однак у малозначних справах. Оскільки дана справа не є малозначною, враховуючи розмір позовних вимог, він представляв інтереси відповідача у апеляційному суді, як адвокат.

Рішенням Ради адвокатів України від 07.04.2017 № 54 "Про затвердження роз`яснення щодо деяких питань представництва адвокатом юридичної особи", зокрема роз`яснено, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладання з такою юридичною особою договору про правову допомогу у відповідності до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". У такому випадку представництво інтересів юридичної особи здійснюється на підставі договору про правову допомогу та не вважається виконанням працівником обов`язків, передбаченим трудовим договором.

Отже, представництво інтересів підприємства в судах особами, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та є найманими працівниками цього ж підприємства, можливо виключно на підставі договору про надання правової допомоги у відповідності до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Адвокатом Плясуном О.І. надана копія договору, укладеного з ПрАТ «АК «Київводоканал», про надання правничої допомоги, який відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а відтак колегія суддів не вбачає підстав для не врахуванням вказаних обставин.

Подібні правові висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17.

Посилання позивача та його представника на необхідність надання адвокатом Плясун О.І. доказів, що він перебував у відпустці на час представлення інтересів відповідача у апеляційному суді, не ґрунтуються на нормах права. Крім того, до обов`язків апеляційного суду при розгляді питання про відшкодування витрат учасника справи на правову допомогу, не входить перевірка виконання адвокатом його посадових обов`язків, що віднесено до компетенції роботодавця.

При цьому, апеляційному суду надано довідку, підписану т.в.о. голови правління - генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал» О. Лисюк від 29 вересня 2023 року, згідно якої адвокат Плясун О.І. здійснює представництво відповідача у справі № 757/2107/19-ц.

Вимоги позивача про застосування до адвоката Плясуна О.І. заходів процесуального примусу у зв`язку із ненаданням апеляційному суду посадової інструкції заступника директора Департаменту претензійно-позовної роботи ПрАТ «АК «Київводоканал», задоволенню не підлягають, оскільки вказана інструкція не є доказом у даній справі, а адвокат Плясун О.І. не заперечував, що обіймає вказану посаду і до його посадових обов`язків входить представлення інтересів відповідачах у судах.

Керуючись статтями 270, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

заяву представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - адвоката Плясуна Олександра Івановича задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного

акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», , що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, витрати на правову допомогу у розмірі 900грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

О.В. Борисова