Справа №718/3227/23
Провадження №2/718/635/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., при секретарі - Харабари А.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (с.П`ядиківці Чернівецький район, Чернівецька область) до Неполоковецької селищної ради (смт.Неполоківці Чернівецький район, Чернівецька область) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Неполоковецької селищної ради (смт.Неполоківці Чернівецький район, Чернівецька область) про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Вказує, що єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 за заповітом є вона, дочка померлої. Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає.

Зазначає, що 12.01.1999 року померлою складено заповіт в її користь, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та зареєстровано в реєстрі за №4.

Посилається на те, що вона своєчасно, у встановлений законом строк прийняла спадкове майно: на час смерті померлої проживала разом з нею, поховала померлу та розпорядилася її речами, однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не може, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Враховуючи вищенаведене, просив позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Неполоковецької селищної ради в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Позов визнав в повному обсязі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.2021 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 від 15.12.1969 року вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 02.10.1988 року стверджується, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецького району Чернівецької області від 12.01.1999 року вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що він за Законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , остання заповідає своїй дочці ОСОБА_7 , 1969 року народження (а.с.8).

Відповідно до довідки №255 від 22.08.2023 року, виданої Неполоковецькою селищною радою вбачається, що згідно запису в погосподарській (домовій) книзі №0174-1, власником житлового будинку, 1950 року побудови, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Згідно Висновку про вартість майна експерта-оцінювача ОСОБА_8 вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 станом на 07.09.2023 року складає 163274 грн. (а.с.14).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (стаття 1236 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкодавцем ОСОБА_2 на випадок смерті складено заповіт, за яким спадкоємцем є позивач, яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, враховуючи при цьому те, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 й, відповідно, сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надано, суд вважає, що за останнім слід визнати право власності на спадкове майно.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, позивачка спадщину прийняла, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, після смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку літ.А-І загальною площею 39,00 кв.м., з яких житлова площа 17,30 кв.м., літню кухню літ.Б, сараї літ. В, Г, вбиральню літ.Д, погріб літ.Пг, колонку питну №1, огорожу №2-3, розташованих по АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.