ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1584/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №709/616/23 Категорія: 310020000 Романова О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді Гончар Н.І., Новіков О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.08.2023 (повний текст складено 08.08.2023, суддя в суді першої інстанції Романова О.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2023 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи позовні вимог тим, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області у справі № 709/2171/17 стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача. Проте, після досягнення старшим сином ОСОБА_3 повнолітня, виконавчою службою розмір стягнення аліментів було змінено на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В даний час малолітній син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні позивача, відвідує ряд гуртків, репетиторів, а аліменти які сплачуються відповідачем на його утримання є мізерними та не покривають навіть четвертої частини витрат на утримання малолітнього сина.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи сімейного законодавства, позивач просить суд змінити спосіб присудження аліментів, а саме стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.08.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалено починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 709/2171/17 виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області 12.01.2018.

Вирішено питання судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 31.08.2023 подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати на ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що позивачем не чітко визначено предмет спору, оскільки у позовній заяві позивач просить суд збільшити розмір аліментів, в той час як у прохальній частині остання заявляє про зміну способу присудження аліментів, що не є тотожними поняттями.

Крім цього, скаржник вказує на те, що розмір аліментів на утримання дитини може бути збільшено у зв`язку із зміною матеріального становища одного із батьків (погіршення матеріального становища того із батьків на утриманні якого перебуває дитина або покращення матеріального становища платника аліментів). Проте, всупереч цьому, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів погіршення матеріального становища позивача або покращення матеріального становища відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , заперечуючи доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про зміну розміру аліментів, який не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.12.2017 від 22 грудня сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.01.2018 у справі №709/2171/17 стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Після досягнення повнолітнього віку старшим із дітей ОСОБА_3 , державним виконавцем було змінено розмір аліментів, які стягуються із відповідача на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу).

За доводами позивача зросли потреби на утримання малолітнього сина сторін, відтак, між сторонами наявний спір щодо збільшення розміру аліментів та позивач для його вирішення звернулася до суду з позовом в цій справі.

Правовідносини сторін у справі, які виникли на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВРУ №789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття - ст.180 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного правового регулювання та встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору.

Так старший син сторін досягнув повноліття, тому аліменти на його утримання з відповідача (батька дітей) не стягуються, отже в нього зменшилася кількість осіб, які перебувають на його утриманні, чим змінилося матеріальне становище в бік покращення, що спростовує апеляційні посилання скаржника на відсутність зміни матеріального становища сторін у справі як підстав для перегляду розміру аліментів.

При цьому має місце зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не чітко визначено предмет спору, оскільки у позовній заяві позивач просить суд збільшити розмір аліментів, в той час як у прохальній частині заявлено про зміну способу присудження аліментів, апеляційний суд оцінює критично, оскільки некоректне з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі № 137/731/17.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що з урахуванням всіх обставин справи, матеріальних потреб дитини, наявності обов`язку того з батьків, хто проживає окремо від дитини, щодо її утримання, отже суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) в якості аліментів на утримання сина.

У разі винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, він, в свою чергу, згідно до вимог сімейного законодавства України матиме право на звернення до суду з відповідним позовом про їх зменшення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.08.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.08.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.10.2023

Суддя-доповідач

Судді