САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1470/23
Провадження №2/726/236/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Юзифовича І. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП ,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Садгірсього районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ПрАТ «УПСК» та про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП.

В позові зазначає, що 22.09.2022 року близько о 17 годині 25 хвилин у м.Чернівці по вул.Калинівській, 13 ОСОБА_3 керуючи автомобілем «БМВ Х6», державний номерний знак НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху, а саме перестроювання з однієї смуги руху в іншу, не надав переваги у русі автомобілю «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Своїми умисними діями відповідач ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1, 10.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП транспортний засіб позивача - Renault Megane з номерними знаками НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить на праві власності позивачу було пошкоджено.

Цивільно - правова відповідальність винуватця даної ДТП ОСОБА_3 , як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб марки БМВ Х6 з номерний знаком НОМЕР_4 , на момент настання ДТП (22.09.2022 року), була застрахована в СК «УПСК», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/ 1312970 та відомості з Єдиної центральної бази даних МТСБУ про чинність зазначеного полісу на день ДТП.

Згідно даного полісу, страхувальником виступає СК «УПСК», а забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки БМВ Х6 з номерним знаком НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 . Розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 320 000,00 гривень, за шкоду заподіяну майну 160 000,00 гривень.

Про факт обставини вчинення вказаного ДТП та його наслідки відповідачем у телефонному режимі повідомлено СК «УПСК».

В подальшому позивач звернувся до СК «УПСК» із повідомленням про ДТП в порядку ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та із заявою про страхове відшкодування.

Садгірським районним судом м.Чернівці 24.03.2023 року винесено постанову у справі №726/158/23, у якій суд зазначив, що склад адміністративного правопорушення визначеного cтатею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП.

Так, згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ №КСЕ-19/126-22/7910 від 29.11.2022 року встановлено зокрема:

В даній дорожньо транспортній обстановці, водію автомобіля Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 необхідно було керуватися вимогами пункту 12.4 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху діяти згідно вимог пункту 12.3 ПДР, водію автомобіля БМВ Х6 номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_3 необхідно було керуватись вимогами пунктів 10.1 та 10.3 ПДР.

В даній дорожньо- транспортній обстановці, в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пунктів 10.1 та 10.3 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди.

Постановою Садгірського районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та 03.04.2023 року набрала законної сили.

З метою підтвердження розміру та вартості відновлювального ремонту, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до експерта із зверненням на проведення автотоварознавчої експертизи та оцінки колісного транспортного засобу.

Згідно вказаного висновку №33/23 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача Renault Megane, 2010 року випуску, з номерними знаками НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 22.09.2022 року становить 203033,40 гривень з урахуванням ПДВ на складові і матеріали.

Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля становить 81944,54 гривень.

Звертає увагу суду на те, що обстеження автомобіля проводилось в присутності позивача, а також належним чином був запрошений відповідач ОСОБА_3 , однак не з`явився.

Внаслідок проведення вимушеної автотоварознавчої експертизи з визначенням вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача ним було витрачено 4000,00 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 , 57033, 40 гривень з яких сума матеріальної шкоди 43033,40 гривень, ( із розрахунку 203033,40 (вартість відновлювального ремонту згідно експертного висновку) мінус 160 000,00 гривень (застрахована сума за шкоду заподіяної майну), 4000,00 гривень сума оплати за проведення вимушеної експертизи, 10 000,00 гривень шкода завдана здоров`ю).

Зазначає, що 14.06.2023 року він отримав лише частину належного йому страхового відшкодування у сумі 72200,45 гривень від ПрАТ «УПСК».

Просить стягнути з відповідача ПРАТ «УПСК» в частині невиплаченого страхового відшкодування, сума матеріальної шкоди 87799,55 гривень із розрахунку 160 000,00 гривень (страхова сума за полісом АТ 1312970) мінус 72200,45 гривень (виплачене 14.06.2023 року часткове страхове відшкодування)

Крім того, внаслідок ДТП позивач отримав травми від яких втратив можливість жити повноцінним життям, відчувати себе потрібним суспільству тощо. Передати свій психологічний стан людини, заробляти на житті повноцінним життя у соціумі не можливо.

За рекомендаціями лікарів на відновлення бодай часткового здоров`я позивачем було витрачено чимало коштів, яка в меншій мірі складає 10 000,00 гривень.

Крім цього, у зв`язку із ДТП та процедурою отримання срахового відшкодування позивач вимушений був звернутися за правовою допомогою до фахівців, що потягло за собою також вимушені грошові витрати, в тому числі при складанні даної позовної заяви та підготовки до неї.

Розрахунок суми судових витрат, які поніс і які підлягають стягненню з відповідача становлять 31 814,00 гривень, які складаються з наступного:

- 14 762,00 гривень оплата за надання правничої допомоги, сплачена на день подачі позовної заяви;

- 5368,00 гривень складання відповіді на відзив;

- 2684,00 гривень складання заяви про уточнення позовних вимог;

- 8000,00 гривень участь у судовому розгляді справи 26.09.2023 року;

- 1 000,00 гривень участь у судовому засіданні 05.10.2023 року.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на загальну суму 208 126,95 гривень, які складаються з наступного:

- 130832,95 гривень - різниця суми матеріальної шкоди;

- 4000,00 гривень за проведення вимушеної експертизи;

- 10 000,00 гривень - за завдання шкоди здоров`ю;

- 32 500,00 гривень за завдання моральної шкоди;

- 30 794,00 гривень - за надання правової допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 спрямував до суду відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної школи завданої внаслідок ДТП не визнає. Звертає увагу суду на те, що позивач та його представник в позовній заяві зазначили, що обставини встановлені постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.03.2023 року у справі №726/158/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності, зробивши при цьому висновок з приводу того, що ДТП, яка мала місце 22.09.2023 року о 17 годині 25 хвилин по вулиці начебто сталося тільки за його вини.

Однак, позивач та його представник будь яким чином не зазначають той факт, що до іншого водія, а саме позивача згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ №КСЕ 19/126-22/7910 від 29.11.2022 року, на який посилається позивач, також вбачається невідповідність п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год., де швидкість руху керованого позивачем автомобіля, в стані гальмування, на завершеній стадії, безпосередньо перед контактуванням транспортних засобів була значно вищою, а саме: 58.5….63.4 км./год., а не такою як останнім зазначало у поясненні. При цьому, експерт жодним чином не досліджував момент сповільнення автомобіля, під керуванням позивача, до моменту його потраплення в зону оглядовості камери відеоспостереження, де вказаний автомобіль вже рухається в стані екстренного гальмування.

Вказані обставини дають підстави вважати, що швидкість керованого позивачем автомобіля до моменту виникнення небезпеки, була значно більшою, а ніж 63,4 км./год. , що і призвело до вчинення ДТП. А також до значних механічних пошкоджень автомобілів. Збільшення вартості матеріальної шкоди, що в подальшому і спонукало позивача до звернення до суду із даним позовом.

При таких обставинах він впевнений у тому що вразі, якщо б позивач не порушував ПДР України та рухався із допустимою в межах населеного пункту швидкістю, то в даній дорожній обстановці можна було б уникнути ДТП.

При інших обставинах, якщо би позивач все ж таки не зміг уникнути зіткнення, то при максимально допустимій швидкості, яка допустима на дорозі в місці зіткнення - 50 км./год. Розмір матеріальних збитків та пошкодження автомобіля могли б бути в рази меншими та страхового відшкодування було б достатньо для відшкодування всіх завданих збитків.

А також звертає увагу суду на те, що позивач подаючи позовну заяву до суду до цього часу не може достовірно пояснити де ж саме в місті Чернівці та по якій вулиці все ж таки мало місце ДТП, чи по вул.Старожучківське Шоссе чи по вул. Калинівська, однак ДТП мало місце не доїжджаючи мосту через р.Прут в м.Чернівці по вул.Старожучківський Шлях, біля КП МТК «Калинівський ринок», а не по вул.Калинівській, 13, як зазначає позивач.

Щодо вказаної дорожньо транспортної пригоди то він хоче пояснити, що 22.09.2022 року біля 17.20 год. він керував автомобілем БМВ Х6 д.н.з. НОМЕР_4 та рухався по вул. Старожучківське Шоссе в м.Чернівці повз КП МТК «Калинівський ринок». Наближаючись до мосту через р.Прут рухався зі швидкістю 40-50 км./год., у праві смузі. Коли виникла необхідність знайти місце для розвороту перед мостом, він завчасно увімкнув покажчик лівого повороту, зменшив швидкість руху до 15 км./год. та переконавшись у безпеці руху, почав зміщатися у бік лівої смуги руху. Інших підстав для маневрування вліво у нього не було. На той час, на ній, у безпосередній близості, не було транспортних засобів, яким би він мав мати дорогу, а позаду автомобіля, тією ж смугою руху наближався легковий автомобіль до якого у той час було 100 м. Як з`ясувалось пізніше - то був автомобіль під керуванням позивача.

У процесі перестроювання він помітив, що автомобіль під керуванням позивача перебуваючи на відстані 50-60 м. позаду, збільшив швидкість руху десь до 70 км./год., очевидно намагаючись проскочити повз його автомобіль, який вже практично повністю виїхав на ліву смугу руху та продовжував рух далі, подолавши у процесі маневрування вліво та вперед відстань біля 10-15 м. Намагаючись дати можливість проїхати автомобілю «Renault-Megane» він пригальмував та намагався прийняти правіше, але зіткнення все ж таки відбулося передньою частиною автомобіля «Renault-Megane» із задньою частиною керованого ним автомобіля БМВ Х6.

Поліцейські, які невдовзі під`їхали оформити ДТП та склали відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме про те, що він рухався із перевищенням допустимої швидкості в межах населеного пункту, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості та допустив зіткнення з автомобілем БМВ Х6.

В межах розгляду вказано протоколу було призначено експертизу, відповідно до висновку експерта автотехніка по комплексій інженерно - транспортній та фототехнічній експертизі за №КСЕ-19/126-22/7910 від 29.11.2022 року, є неповним, необ`єктивним, виконаний на вибіркових і суперечливих вихідних даних, з урахуванням виключно поясненнями ОСОБА_2 по справі №726/1410/22, в якій останній притягувався до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та по якій пояснення ОСОБА_3 до уваги експерта автотехніка не бралися взагалі, при тому експерт сам вибирав із матеріалів справи вихідні дані на свій розсуд, що є недопустимим під час проведення такого роду експертиз.

Позивач посилається на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.03.2023 року , яким провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, щодо відповідача закрито у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

Так як, справа 726/158/23 стосовно відповідача судом 1-ї інстанції була закрита , тому не дивлячить на те, що відповідач не погоджувався із описовою частини постанови, зазначена постанова відповідачем не оскаржувалася до суду апеляційної інстанції. Щодо описової частини постанови на його думку вона грунтується на сумнівних доказах, а саме: на поясненнях позивача, яке спростовується висновком експерта, щодо швидкості руху останнього; на висновку експерта, який проводився в іншій справі, без дослідження доказів, які були надані відповідачем в справі №726/158/22, та який грунтується на вибіркових вихідних даних, без врахування дій водіїв до моменту потрапляння в поле оглядової камери відеоспостереження, та без врахування пояснення однієї із сторін процесу, а саме пояснення відповідача та іншими припущеннями.

Відповідач у своєму відзиву звернув увагу на те, що позивач у позовній заяві зазначив, що розмір матеріального та морального збитку, що заподіяно йому, як власнику пошкодженого майна внаслідок ДТП, складає 177332,95 гривень, з яких він має намір стягнути із відповідача.

Однак, на думку відповідача вказані вимоги позивача є не об`єктивні, будь якими доказами не підтверджені. І є нічим іншим, окрім бажання позивача збагатитись за рахунок чужого майна, а тому вони є безпідставними та такими, які на думку відповідача не підлягають відшкодуванню.

З тих самих підстав, на думку відповідача, вимога позивача про відшкодування 4000,00 гривень за проведення експертизи, 10 000,00 гривень за завдання шкоди здоров`ю, 32500 гривень за завдання моральної шкоди та 31 672,00 гривень за надання правової допомоги, також не підлягають задоволенню, так як заявляючи вказані вимоги позивач не враховує той факт, що його вина в даному ДТП також наявна, а також те, що по справі наявні два відповідачі, тому судові витрати у вигляді оплати експертизи, витрати на правову допомогу та інші судові витрати, повинні розділятись між відповідачами пропорційно у визначених частках, щодо всіх відповідачів по справі, солідарно, згідно степені винуватості та інших чинників.

Крім цього, шкода завдана майну та здоров`ю, повинна відшкодовуватись страховиком у межах страхової виплати і тільки вразі перевищення страхової суми різниця відшкодовується винною особою.

Зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 28 140,00 гривень. Та у разі відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог просить суд стягнути витрати на правничу допомогу з позивача на його користь. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ПАТ «Українсько пожежно страхова компанія» спрямував до суду відзив на позов в якому зазначив, що 22.09.2022 року відбулася дорожньо транспортна пригоди за адресою м.Чернівці, вул. Калинівська, 13 з участю автомобіля «Renault Megane» та БМВ Х6, в наслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Цивільно правова відповідальність власника БМВ Х6 держаний номерний знак НОМЕР_4 застрахована у ПАТ «УПСК». Відповідно до п.4 Полісу №АТ 1312970 від 05.11.2021 року, страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 гривень, розмір франшизи 2600,00 гривень.

З метою встановлення розміру вартості відновлювального ремонту та розміру завданого збитку, позивачем була замовлена автотоварознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта Юзви С.Г. №33/23 від 15 травня 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобілю «Renaul Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , в наслідок його пошкодження у ДТП 22.09.2022 року складає 203 033 гривень 40 копійок з ПДВ на складові і матеріали. Вартість нематеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Megane» державний номерний знак НОМЕР_1 , в наслідок його пошкодження у ДТП 22.09.2022 року складає 81 944 гривень 54 копійок з ПДВ на складові і матеріали.

Страховою компанією ПрАТ «УПСК» 14.06.2023 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 72250 гривень 45 копійок.

Отже, ПрАТ «УПСК» виконало належним чином зобов`язання по сплаті страхового відшкодування перед позивачем, що свідчить про відсутність предмету спору щодо вимог заявлених до страхової компанії. Розмір страхової виплати було розраховано та сплачено на користь позивача на підставі висновку експерта №33/23 від 15 травня 2023 року.

Зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, а саме понесення на правничу допомогу становить 6 000 гривень та у разі відмови позивачу у задоволенні позовних вимогам стягнути на їх користь з позивача витрати в розмірі 6 000,00 гривень. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

11.08.2023 року позивач спрямував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що 14.06.2023 року на його банківський рахунок надійшли грошові кошти у сумі 72200,45 гривень з цільовим призначенням «страхове відшкодування» без будь яких коментарів з боку ПрАТ «УПСК».

Тобто, на момент подачі позову він був позбавлений можливості проаналізувати та перевірити правильність нарахування страхового відшкодування у сумі 72200,45 гривень зважаючи на застраховану відповідальність згідно полісу, він вважав не повною суму відшкодування.

Однак, ознайомившись із відзивом на позов та побачив, що ПрАТ «УПСК» повністю погодилось із висновком експерта та проведеним ним розрахунком ремонтної калькуляції №43-3670 від 13.05.2023 р.

Отже, відповідачем ПрАТ «УПСК» було правомірно виплачено 72250,45 гривень страхового відшкодуванню позивачу.

11.08.2023 року позивач спрямував до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь витрати на загальну суму 208 126,95 гривень, які складаються з наступного: різниця суми матеріальної шкоди 130832,95 гривень, за проведення вимушеної експертизи 4000,00 гривень, за завдання шкоди здоров`я 10 000,00 гривень, за завдання моральної шкоди 32 500,00 гривень, за надання правової допомоги 31 814,00 гривень.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак його представник Черкез А. підтримав позовні вимоги в судовому засіданні та надав аналогічні пояснення згідно позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні з відзивом та повідомив, що заперечує в задоволенні позовних вимог та просить відмовити в позові.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault Megane, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.18).

Із полісу обов`язкового страхування цивільно правових відповідальності власників наземних транспортних засобі АТ /1312970 підтверджується, що транспортний засіб марки БМВ Х6 з номерним знаком НОМЕР_4 на момент настання ДТП, 22.09.2022 року була застрахована в СК «УПСК». Згідно даного полісу розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 320 000,00 гривень, за шкоду заподіяну майну 160 000,00 гривень (а.с.56).

Із Єдиної центральної бази даних МТСБУ підтверджується чинність зазначеного полісу на день ДТП (а.с19).

Згідно висновку екперта Чернівецького НДЕКЦ №КСЕ -19/126-22/7910 від 29.11.2022 року встановлено, що в дорожнього - транспортній обстановці, яка мала місце 22.09.2022 року - в діях якої водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пунктів 10.1 та 10.3 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо транспортної пригоди (а.с.40-51).

Факт вчинення вказаного ДТП відповідачем ОСОБА_3 підтверджується постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.03.2023 року. Із постанови вбачається що суд прийшов висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.37-39).

Отже, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю підтверджена.

Із змісту Висновку експерта №33/23 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Megane, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 22.09.2022 року становить 203033,00 гривень 40 копійок з урахуванням ПДВ на складові і матеріали. Вартість матеріального збитку становить 81944,54 гривень (а.с.21-36).

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дорожньо транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспорного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України зазначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України , з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 1194 ЦК України вказує на те, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До такої ж позиції прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №755*29006/15-ц,. у якій зроблено висновки, щодо правильного застосування норм права при стягнення матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно якої зазначено, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування ( постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №754/1108/15-ц).

У відповідності до ст.ст.28, 29 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з: пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг; дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладе охорони здоров`я, чи забруднення салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушення права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд враховуючи той факт, що відповідач ПрАТ «УПСК» здійснив своє зобов`язання по Полісу обов`язкого страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/1312970 та здійснив страхове відшкодування позивачу в розмірі 72 200,45 гривень, що підтверджується довідкою (а.с.56,57) за його пошкоджений транспортний засіб марки Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 в наслідок дорожнього транспортної обстановки, яка мала місце 22.09.2022 року по вул.Калинівській, 13 в м.Чернівці. Вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП доведена постановою Садгірського районного суду м.Чернівці від 24.03.2023 року. Згідно висновку експерта 33/23 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 203033,40 гривень. Отже, суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 різниці суми матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 130 832,95 гривень.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1. на професійну правничу допомогу;

2. пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням екcпертизи;

3. пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4. пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на проведення вимушеної експертизи в розмірі 4000,00 гривень суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із змісту відзиву на позов відповідача ПрАП «УПСК» вартість проведення експертизи в розмірі 4 000,00 гривень була врахована у рахунок страхового відшкодування та виплачена (а.с.143 ), а тому в задоволені позовної вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на проведення експертизи слід відмовити.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійно правничу допомогу в розмірі 31 814,00 гривень.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Дослідивши надані представником позивача Договір про надання правничої допомоги від 05 червня 2023 року, згідно якого адвокат Черкез Андрій Михайлович взяв на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу ОСОБА_2 у цивільному провадженні до ОСОБА_3 та ПрАТ «УПСК» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП; додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 05.06.2023 року, згідно якої визначена вартість години роботи адвоката в розмірі 1342,00 гривень; акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 04.10.2023 року та підтвердження оплати ОСОБА_2 за надання послуг адвоката Черкез А.М. на загальну суму 31 814,00 гривень, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на його корись за завдання моральної шкоди в розмірі 32 500 гривень.

В обґрунтування зазначеної позовної вимоги позивач вказує на те, що йому було завдана моральна шкода, через протиправну поведінку ОСОБА_3 , який винуватий у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, пошкодженням автомобіля позивача, через що значно погіршилось якість життя останнього, оскільки порушились усталені життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя, порушення життєвого ритму, через неможливість використовувати в своїх інтересах власного автотранспортного засобу. Крім того, позивач пережив під час транспортної пригоди страх, переляк і переживання за своє життя, оскільки міг отримати тілесні ушкодження та бути госпіталізований до лікарні. Зазначає, що завданні страждання (моральна шкода) з психологічної точки зору, розмір якої у вигляді грошової компенсації складає 5-кратний розмір мінімальної заробітної плати в Україні, яка становила 6500,00 гривень на час завдання позивачу травм під час ДТП 22.09.2022 року та становить 32 500, 00 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`ю;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Судом встановлено, що позивач має право на звернення до суду із вказаною позовною вимогою та надано суду підтвердження про пошкодженням відповідачем його майна, а саме автомобіля марки Renault Megane, що завдало йому душевних страждань.

Однак, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, суд також враховує обсяг заподіяної позивачу моральної шкоди, глибину та тривалість його страждань, внаслідок пошкодження його майна, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, однак судом враховується також, те що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи та не повинен призводити до її збагачення, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги, а саме про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Зазначає, що внаслідок ДТП позивач отримав травми від яких втратив можливість жити повноцінним життям, відчувати себе потрібним суспільству. За рекомендаціями лікарів на відновлення бодай часткового здоров`я позивачем було витрачено чимало коштів, яка в меншій мірі складає 10 000,00 гривень.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, судом встановлено, що на підтвердження позовної вимоги про стягнення коштів за завдання шкоди здоров`ю, позивач не надав суду підтвердження, в чому саме заподіяна шкода його здоров`ю та не надано суду підтвердження про понесення ним витрат на лікування у зв`язку із вчинення ДТП у розмірі 10 000,00 гривень, а тому суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення шкоди за завдання шкоди здоров`ю є не обгрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути сплачені судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме судовий збір на загальну суду 2274,13 гривень, який складається із 1448,33 гривень за подання позовної вимоги матеріального характеру, яка була судом задоволена, та за подання вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка у процентному співвідношенні задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди становить 825,80 гривень.

Враховуючи викладене, ст.ст.56, 62 Конституції України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 1166, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 137, 141, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , різницю суми матеріальної шкоди яка становить 130 832,95 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 10 000,00 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 31 814,00 гривень витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 2274,13 гривень судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк