Справа № 585/2648/23
Номер провадження 2/585/674/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»», подану їх представником за довіреністю Бутенко Марією Олегівною, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне Акціонерне Товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА»», про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2023 року АТ «Страхова компанія «Країна»», в особі представника, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього стягнути завдані збитки у розмірі 80063 грн. 85 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Позов мотивовано тим, що 18.02.2021 р. між AT «СК «Країна» та ТОВ «РІВЛ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА240668, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 10.01.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 », та транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2022 року по справі № 585/87/22 винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача, внаслідок порушення передбаченого ст. 124. КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «КРАЇНА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 174 957,70 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА», то остання керуючись ст. ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала АТ «СК «КРАЇНА» страхове відшкодування в розмірі 94 893,85 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 80 063,85 грн. Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Представник позивача в позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без його участі.

Відповідач в заяві до суду від 04.10.2023 р. просив справу розглядати у його відсутності. Крім того, у вказаній заяві викладено позицію відносно позову. Проте при розгляді справи судом учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив (частини перша та друга статті 174 ЦПК України).Положеннями статей 178 - 181 ЦПК України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву (стаття 178 ЦПК України), відповіді на відзив (стаття 179 ЦПК України), заперечення (стаття 180 ЦПК України).За правилами статті 180 ЦПК України заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасникам справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.Відповідачем у поданій заяві не виконано вимог абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України щодо надання суду доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). За таких обставин, оскільки відповідачем пропущено строк для подачі відзиву на позов, не ставилось питання про поновлення пропущеного строку, не надано доказів про направлення позивачу вказаної заяви, то судом викладена позиція відносно позову залишена без розгляду.

Третя особа в заяві до суду просила справу розглядати без участі представника. У поясненнях по справі зазначено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повністю виконала зобов`язання за договором АТ/0008365 щодо страхового випадку, який мав місце 10 січня 2022 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, законодавством врегульовано питання, щодо відшкодування шкоди, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оскільки заяв про перехід справи з прощеного провадження з викликом сторін в загальне провадження не направляли сторони, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 січня 2022 року о 08 год. 20 хв. в м. Ромни Сумської області по вул. Дудіна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2107, д/н НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем BMW Х1, д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

18.02.2021 р. між AT «СК «Країна» та ТОВ «РІВЛ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА240668, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW», державний номерний знак « НОМЕР_1 », у відповідності до умов якого страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи, на підставі чого та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт(а.с. 8-23, 26-27).

Згідно зазначеного вище страхового акту АТ «СК «КРАЇНА» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 174 957,70 грн., що підтверджується рахунком про оплату № Пр00001945 від 13.05.2022 р., платіжними дорученнями № 3711 від 16.05.2022, № 7254 від 18.07.2022 (а.с. 24-29).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 10.01.2022 року цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА».

АТ «СК «КРАЇНА»звернулося із заявою на виплату страхового відшкодування до ПАТ «HACK «ОРАНТА», яке здійснило виплату в межах страхового полісу, у розмірі 94 893,85 грн.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами першою, другоюстатті 1187 ЦК Україниджерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18)).

У випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 цього Закону, страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц (провадження № 61-7833св18).

За таких обставин в даному випадку правовідносини виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування - суброгації.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат перейшло право вимоги відповідача, за виключенням коштів, сплачених страховиком відповідача на виконання умов договору обов`язкового страхування відповідальності.

Згідно з абзацом 2 частини першоїстатті 1192 ЦК Українирозмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другоїстатті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В свою чергу, згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата-грошова сума,яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

У ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що у межах ліміту відповідальності ПАТ «HACK «ОРАНТА», на користь позивача сплачено страхове відшкодування у розмірі ліміту - 94 893,85 грн., отже решта суми, що не покрита страховою виплатою, та яку поніс позивач на виконання умов договору добровільного страхування здійснюється особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, тобто відповідачем як винуватцем ДТП.

Крім того, відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна.

У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору, вимогам спеціального законодавства і відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що розрахунок такої суми здійснений із порушенням умов договору або правил спеціального законодавства.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Крім того, системний аналіз ст. 22 ЦК Україничастини другої ст. 1192, ст. 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Тобто, розмір страхового відшкодування, здійсненого позивачем у даній справі було вирахувано і сплачено з дотриманням вимог Договору добровільного страхування та вимог Закону України «Про страхування».

Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування в порядку суброгації» до AT «СК «Країна» перейшло право вимоги до відповідача в порядку суброгації, розмір страхового відшкодування розраховано правильно, заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, в зв`язку із повним задоволенням позову, суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»» завдані збитки у розмірі 80063 (вісімдесят тисяч шістдесят три) грн. 85 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 жовтня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ