Провадження 2/193/323/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 жовтня 2023 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Ратушній В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у сел.Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 5 січня 1981 року його рідна мати ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , зареєстрований Новомосковським ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис № 6. Після нетривалого подружнього життя ОСОБА_4 скоїв злочин, за який його було засуджено до 6 років позбавлення волі. Мати ОСОБА_3 на початку 1983 року зійшлася та стала проживати як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу з біологічним батьком позивача - ОСОБА_2 . Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народився він, ОСОБА_1 , в актовому записі про його народження від 12 травня 1984 року за № 10 його власне ім`я було зазначено як ОСОБА_5 , в графі батько - було зазначено прізвище ОСОБА_6 , ім`я ОСОБА_2 , по батькові ОСОБА_8 , які відповідають біологічному батькові - ОСОБА_2 . Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 шлюб між ним та мамою ОСОБА_9 25 серпня 1987 року було розірвано. За заявою позивача про переміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_10 , Відділ реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 05 березня 2001 року зробив в книзі реєстрації актів про зміну прізвища запис за №1 про зміну прізвища на ОСОБА_10 . На цей час він постійно підтримую сімейні зв`язки з біологічним батьком - ОСОБА_2 і бажає, щоб в актовому записі про його народження батьком було зазначено саме його. У зв`язку з цим, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, який мешкає АДРЕСА_1 , батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №10 від 12 травня 1984 року по виконкому Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області) та Софіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис про народження №10 від 12 травня 1984 року по виконкому Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, який мешкає АДРЕСА_1 .

03 серпня 2023 року ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову- Софіївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 05 січня 1981 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , зареєстрований Новомосковським ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » . 25 серпня 1987 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу жінки « ОСОБА_10 » (а.с. 12,13). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 06 жовтня 2023 року, наданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що за актовим записом № 10 від 12 травня 1984 року зроблено запис виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , підстава запису відомостей про батька - заява матері. 05 березня 2001 року прізвище дитини ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_1 (а.с. 44,45). З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано повторно, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідний актовий запис №10, його батьками записані: «Батько - ОСОБА_2 », «Мати - ОСОБА_3 » (а.с.15).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, провадження № 61-15136св20).

Верховний суд у справі № 310/3095/17, провадження № 61-7887св19 (ЄДРСРУ № 87950883) констатує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Беручи до уваги роз`яснення Пленуму та практику Європейського суду, але керуючись нормами чинного законодавства України, суду надано результат дослідження №39952 - аналіз ДНК на батьківство від 28.09.2023, передбачуваний батько ОСОБА_2 , дитина ОСОБА_1 (а.с.42).

За результатом вказаного дослідження встановлено, що вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , становить 99,999999% (а.с.42). Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 практично доведено та не потребує додаткових доказів таких як покази свідків.

З огляду на ті обставини, що спір між сторонами про визнання батьківства відсутній, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення.

Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд з урахуванням інтересів позивача, вирішуючи справу в межах наданих суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини відповідно до результатів дослідження, вважає, що достатньо підстав для встановлення батьківства ОСОБА_1 та внесення відповідних змін до актового запису про його народження.

Клопотання про стягнення судових витрат позивачем не заявлено, тому суд не вирішує питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 16, 76-81, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про визнання батьківства, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, який мешкає АДРЕСА_1 , батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №10 від 12 травня 1984 року по виконкому Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області).

Софіївському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис про народження №10 від 12 травня 1984 року по виконкому Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, який мешкає АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Н.О.Кравченко