справа № 208/7440/23
№ провадження 2/208/1144/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Сушкової Л.І., за участю секретаря судового засідання Дарчук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

У своєму позові позивач просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м.

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона ОСОБА_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 березня 2023 року по справі № 208/403/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72, було розірвано.

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі нами за Договором купівлі-продажу від 28 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. за реєстровим номером 385, було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Покупцем в договорі купівлі-продажу був зазначений відповідач ОСОБА_2 , право власності на якого було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.02.2013 року.

На теперішній час вона в зв`язку з розірванням шлюбу має бажання поділити спільне сумісне майно подружжя, проти чого відповідач заперечує.

В зв`язку з цим вона вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та визнати за собою право на частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надав, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

Позивач та її представник адвокат Черненко Т.Б. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять суд розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

III. Процесуальні дії по справі.

23 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 березня 2023 року по справі № 208/403/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72, було розірвано.

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі нами за Договором купівлі-продажу від 28 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. за реєстровим номером 385, було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Покупцем в договорі купівлі-продажу був зазначений відповідач ОСОБА_2 , право власності на якого було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.02.2013 року.

На теперішній час вона в зв`язку з розірванням шлюбу має бажання поділити спільне сумісне майно подружжя.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Змагальність згідно умов ст. 13 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.73 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.74 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своє інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до норм ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу), при цьому кількість, форма трудової участі не впливає на виникнення спільності майна і на обсяг прав подружжя на це майно, тому вважаю, що квартира належать мені та відповідачеві на праві спільної сумісної власності, а у відповідності до ст.70 СК, у разі поділу майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їхні частки є рівними, ця норма закону закріплена і ст. 372 ЦК, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому, частки сторін на спірне майно є рівними, тобто позивачу належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

У відповідності до норм ст. 63 СК, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Порядок користування та розмір часток при придбанні спірного майна ми з відповідачем не узгоджували.

Частинами 2, 3 ст.70 СК передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Застосування цієї норми найшло своє відображення в роз`ясненнях п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно з ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, аналогічне роз`яснення міститься в п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11.

Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, у цьому разі згідно з ч. 3 ст. 71 СК України іншому з подружжя присуджується грошова компенсація замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

VI. Висновки суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони як позивач так і відповідач мають рівні права, тобто по частці нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , оскільки згідно з наданими суду доказами спірне майно придбано підчас шлюбу, тому є спільним сумісним майном подружжя. На підставі наведеного суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1611.00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 89, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адерса: АДРЕСА_3 ) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі на оплату судового збору 1611,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сушкова Л. І.