Справа № 357/8243/23
Провадження № 2/357/2401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини.

З відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбу, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2020 року з нього, ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 % частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.02.2020 р. і до повноліття дитини. За вказаним рішенням 07.08.2020 р. було видано виконавчий лист № 2/357/1435/20, та відкрито 07.12.2020 р. виконавче провадження № 63822252.

Позивач зазначає, що під час розгляду справи не було зазначено того факту, що він вже сплачую аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аліменти сплачуються на підставі Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2014 року, в розмірі 1/4% частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття. За вказаним рішенням 03.02.2016 року відкрито виконавче провадження № 50007088.

Наразі обставини змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у вказаному розмірі, оскільки він є батьком двох малолітніх дітей, та знаходжусь у скрутному матеріальному становищі.

ОСОБА_1 вказав, що наразі перебуває у скрутному фінансовому становищі внаслідок обставин, які від нього не залежать, він не маю стабільного джерела доходу, що ускладнює його можливості щодо виконання зобов`язань із сплати аліментів у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України, та введенням воєнного стану, позивач не має постійної роботи та стабільного достатнього доходу. На даний час, він не працевлаштований та постійного заробітку в немає. Його вкрай малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу, предмети першої необхідності. Як наслідок такої складної фінансової ситуації він має заборгованість зі сплати аліментів на його доньку ОСОБА_4 .

Фінансове становище позивача значно ускладнює здатність підтримувати обох дітей фінансово. З урахуванням того, що сума аліментів, яку він має сплачувати, становить у сукупності половину усіх його доходів, що вводить позивача у скрутне матеріальне становище, він не має можливості щомісячно їх сплачувати у повному обсязі враховуючи вищезазначене.

Зменшення розміру аліментів на 1/6 дозволило б йому забезпечити належну фінансову допомогу дітям, ураховуючи поточне фінансове становище та непередбачені обставини, з якими він зіткнувся.

Крім даного позову, позивачем також подано позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , встановлених за Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року.

Враховуючи наведене просив суд, змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із розміру 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 16 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено провести розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судом 05.10.2023 року за вх..№43523 отримано заяву, за підписом представника позивача адвоката Єфремової Ірини Іванівни, в якій остання просила розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Судом 26.09.2023 року за вх..№42073 отримано заяву, в якій відповідач просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 12 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та Відповідачем - ОСОБА_6 (прізвище після укладання шлюбу ОСОБА_7 ) було зареєстровано шлюб у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1729. (а.с.9)

Батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, яке було видано повторно Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).(а.с.10)

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 % частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.02.2020 р. і до повноліття дитини. (а.с.11-12)

На виконання зазначеного рішення 07.08.2020 року було видано виконавчий лист № 2/357/1435/20 та відкрито 07.12.2020 року виконавче провадження № 63822252. (а.с.13)

Позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.14)

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_8 в розмірі 1/4% частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.(а.с.15)

На виконання зазначеного рішення 01.10.2014 року було видано виконачий лист №2/357/3380/14 та 03.02.2016 року відкрито виконавче провадження № 50007088. (а.с.16)

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він сплачує аліменти на утримання дітей, які в сукупності становлять половину його доходу, він не має постійної роботи та стабільного достатнього доходу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги надані позивачем докази, з урахуванням зміни сімейного та матеріального стану позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі п.2 ч. 5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Звертаючись до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів на утримання дитини, позивачем було сплачений судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн. сплаченого при поданні позову у розмірі 1073,60 грн., а іншу частину судового збору в розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 191,192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77,78, 80, 81, 89, 133, 141, 206, 211, 247, 263-265, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства», ст. 51 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2020 року справа № 357/1355/20 провадження №2/357/1435/20 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Повернути ОСОБА_1 із спеціального фонду Державного бюджету України 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) сплаченого ним судового збору, згідно квитанції № 55 від 05.07.2023 року про сплату 1073,60 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Б. І. Кошель