Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2023 Справа №607/6354/23
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М., у присутності представника позивача адвоката Моленя Р.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених на оплату правової допомоги в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
За результатами розгляду справи по суті Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 03.08.2023 ухвалено рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 (Дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2023 та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Моленем Р.Б. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат понесених на оплату правової допомоги.
В обґрунтування поданої заяви представник позивача вказав, що у позовній заяві Позивачкою вказано, що орієнтовна сума судових витрат Позивачки становить 8 000 грн., а фактичний розмір судових витрат буде повідомлено нею у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Під час розгляду судом справи № 607/6354/23 правничу допомогу Позивачці у даній справі надавало Адвокатське об`єднання «Молень, Багранюк та партнери» на підставі Договору про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року (далі-Договір).
Згідно п. 4.3. Договору «Розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п.2.1.5. цього договору у справах (спорах), що мають немайновий характер, встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до Тарифів на обчислення вартості послуг, які є додатком №1 до цього Договору або за домовленістю Сторін».
Також, між АО «Молень, Багранюк та партнери» та Позивачкою було складено та підписано Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року, згідно якої сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги, пов`язаної з представництвом і захистом прав та інтересів Позивачки у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області під час розгляду цивільної справи № 607/6354/23 буде становити фіксовану суму - 10 000 (десять тисяч) гривень та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт).
Окрім цього, між АО «Молень, Багранюк та партнери» та Позивачкою було складено та підписано Акт N22 про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року.
Відповідно до вищевказаного акту, розмір витрат Позивачки на правничу допомогу адвоката пов`язаних із розглядом справи № 607/6354/23 складає 10 000 (десять тисяч) грн.
Таким чином, вказав представник позивача, фактичний розмір судових витрат Позивачки, який з огляду на ухвалення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення у справі №607/6354/23 покладається на Відповідача - ОСОБА_2 , становить 10 000 (десять тисяч) грн.
Із вказаних підстав представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі № 607/6354/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень судових витрат понесених на оплату професійної правничої допомоги.
Представник позивача адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просить її задовольнити з підстав наведених в останній.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Суд, проаналізувавши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та її підстави, заслухавши пояснення представника позивача вважає, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною другою стататті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави суду для висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, або ті, які плануються понеси, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Зокрема, між позивачкою у даній справі та Адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року.
Згідно п. 4.3. Договору «Розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п.2.1.5. цього договору у справах (спорах), що мають немайновий характер, встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до Тарифів на обчислення вартості послуг, які є додатком №1 до цього Договору або за домовленістю Сторін».
Між АО «Молень, Багранюк та партнери» та Позивачкою складено та підписано Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року, згідно якої сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги, пов`язаної з представництвом і захистом прав та інтересів Позивачки у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області під час розгляду цивільної справи № 607/6354/23 буде становити фіксовану суму - 10 000 (десять тисяч) гривень та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт).
Окрім цього, між АО «Молень, Багранюк та партнери» та Позивачкою було складено та підписано Акт N22 про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №10/05 від 10 травня 2023 року.
Відповідно до вищевказаного акту, розмір витрат Позивачки на правничу допомогу адвоката пов`язаних із розглядом справи № 607/6354/23 складає 10 000 (десять тисяч) грн.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, суд зазначає, що даний спір відноситься до спорів незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, оскільки вимоги базуються на прямій нормі права. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Ухвалою судді від 11.04.2023 визначено, що дана справа є малозначною, відтак постановлено її розглядати саме в спрощеному позовному провадженні.
У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18 та від 30.07.2019 у справі №911/739/15.
Отже, зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки суд задовольнив частково, а також беручи до уваги те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику в справах про стягнення аліментів, суд вважає, що визначений стороною позивача до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, відтак суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 4 000,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України суд,
Ухвалити в цивільній справі № 607/6354/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів додаткове рішення.
Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4000 (Чотири тисячі) гривень на оплату професійної правничої допомоги.
Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .
Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич