Справа № 643/8545/23
Провадження № 2/643/3599/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 19 176 грн. 10 коп., і за послуги банку 191 грн. 76 коп.; стягнути солідарно з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. і витрати за послуги адвоката у розмірі 2000, 00 грн.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2022 року по 19.04.2011рік, шлюб розірвано. В період перебування у шлюбних відносинах проживав і був зареєстрований з 08.08.2007 року по 16.02.2022 рік за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним в квартирі були зареєстровані і мешкали відповідачі по справі. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 року справа № 643/9816/19 провадження № 2/643/3926/19, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 12437 грн. 21 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 9786 грн. 01 коп., індекс інфляції 2613 грн. 19 коп. та 3% річних від простроченої суми 704 грн. 00 коп., а всього 25 541 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 06 коп. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2022 року ВП № 68211321 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 643/9816/19 виданого 17.09.2019 року Московським районним судом м. Харкова. Так як останні роки він не проживав за вище вказаною адресою і не знав, що з нього стягнуто заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання він не оскаржував рішення суду. Коли дізнався про стягнення боргу, він 16.08.2023 року оплатив заборгованість, про що свідчить Квитанція АТ КБ ПриватБанк від 16.08.2023 року в сумі 28764грн. 16 коп. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем було закінчено. Вважає, що всі солідарні боржники повинні нести відповідальність і сплачувати за отриманні ними послуги з централізованого водовідведення. Так як ним було сплачено 28764 грн.16 коп. основного боргу з урахуванням послуг приватного виконавця, 287 грн.64 коп. за послуги банку, він претендує на стягнення солідарно з відповідачів 19 176 грн.10 коп. та за послуги банку - 191 грн.76 коп.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано 19.04.2011 року, про що Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №170.

Як вбачається з копії паспорта позивача та копії витягу з реєстру територіальної громади від 12.07.2023, позивач ОСОБА_1 з 08.08.2007 року по 15.02.2022 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 року справа № 643/9816/19 провадження № 2/643/3926/19, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 12 437 грн. 21 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 9 786 грн. 01 коп., індекс інфляції 2 613 грн. 19 коп. та 3% річних від простроченої суми 704 грн. 00 коп., а всього 25 541 грн. 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. в рівних частках по 640 грн. 33 коп. з кожного.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. 21.01.2022 відкрито виконавче провадження №68211321 з виконання виконавчого листа №643/9816/19 виданого 17.09.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 12 437 грн. 21 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у розмірі 9 786 грн. 01 коп., індекс інфляції 2 613 грн. 19 коп. та 3% річних від простроченої суми 704 грн. 00 коп., а всього 25 541 грн. 06 коп. Боржник ОСОБА_1 . В якому, крім іншого, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2554,10 грн.

З копії квитанції АТ КБ ПриватБанк від 16.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив борг за ВП №68211321 в сумі 28764грн. 16 коп. та комісію банку в розмірі 287грн.64 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 16.08.2023, виконавче провадження №68211321 з примусового виконання виконавчого листа №643/9816/19 виданого 17.09.2019 Московським районним судом м. Харкова, закінчено, у зв`язку із повним виконанням рішення суду.

За правилами ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 61 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

У відповідності до п. 6) ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону №2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У положенні ст.13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує.

Вказана норма кореспондує зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, встановлено, що власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 4 статті 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).

Як встановлено судом, сторони є солідарними боржниками за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.03.2019 у загальному розмірі 25541 грн. 06 коп.

Позивач виконав солідарний обов`язок та сплатив заборгованість за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 у розмірі 25541 грн.06 коп. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2554,10 грн., оскільки солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди, що в загальному розмірі становить 28095грн.16 коп., а тому позов підлягає частковому задоволенню, та з врахуванням розміру коштів, сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги, з відповідачів в порядку регресу підлягає стягненню 2/3 сплачених позивачем комунальних послуг в розмірі 18730 грн. 10 коп.

Так, позивач просить стягнути з відповідачів суму регресу в солідарному порядку. Проте ЦК України не передбачає повернення стягнутих за солідарним обов`язком сум у солідарному порядку. А тому суд вважає необхідним стягнути суму зворотної вимоги до відповідачів на користь позивача в рівних частках по 9365 грн.05 коп. з кожного.

Також не підлягає стягненню сума комісії за послуги банку у розмірі 191грн.76коп., оскільки комісія за послуги банку, який позивач сплатив в порядку виконання рішення суду не є витратами щодо утримання майна, а є компенсацією за послуги банку. Отже, він не підлягає поділу між солідарними боржниками.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1041гривні 39 копійок за подання позову в рівних частках по 520 грн. 70 коп.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь витрати на правничу допомогу, зазначивши у позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить у розмірі 2000,00 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

В якості доказу витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі докази: копію договору про надання правової допомоги №23/08-1/2023 від 23.08.2023, акт приймання наданих послуг від 23.08.2023, у якому вказано, що вартість послуг складає 2000,00грн., а також квитанцію №2554561 від 23.08.2023 про оплату послуг у загальному розмірі 2000,00грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1940 грн. в рівних частках по 970грн.00коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 / про стягнення грошових коштів в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 в порядку регресу витрати на житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 18730 грн. 10 коп. в рівних частках по 9365 /дев`ять тисяч триста шістдесят п`ять/ грн.05 коп. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 сплачений судовий збір у сумі 1041грн. 39 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1940 грн. 00коп., а всього 2981 грн. 39 коп. в рівних частках по 1490 /одна тисяча чотириста дев`яносто/ грн.70 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.10.2023року.

Суддя - Т.М.Довготько