Справа № 136/358/23
провадження № 2/136/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Суходольської Наталії Олександрівни, за участі третьої особи - Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача Маліцький М.В. надав заяву про відвід головуючому у справі судді Шпортун С.В., мотивуючи тим, що суддя безпідставно оголосила про винесення йому попередження при висловлюванні позиції щодо відкладення розгляду справи за відсутності третьої особи.

У судовому засіданні представник позивача та позивач заяву підтримали, просили суд її задовольнити, в обґрунтування заявленого відводу представник позивача зазначив про упередженість судді до нього, здійсненні тиску та порушення норм процесуального права при розгляді справи.

Інші учасники цивільного процесу проти задоволення відводу заперечували, вказували на його безпідставність та необґрунтованість.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу з приводу ініційованого представником позивача відводу головуючому у справі, перевіривши матеріали справи та доводи вказаної заяви про відвід, дійшов висновку про таке.

За приписами ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Підстави для відводу головуючого у справі, передбачено ст..36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ч.2 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та правил суддівської етики.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики затвердженого на ХІ з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Зі змісту вказаних норм слід дійти висновку, що для відведення (само відведення) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді, обставини, повинні бути доведеними, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу (самовідводу).

Отож як на сторону процесу, так і на суддю покладено відповідальний обов`язок довести обґрунтованість відводу, а судді не усуватися від справи в спірній ситуації, здійснювати належну перевірку фактів, відвід (самовідвід) повинен супроводжуватися виключно достовірними доказами. Особиста безсторонність суду презюмується державою, поки не надано доказів протилежного. Такий підхід свідчать про те, що судове рішення у справі, яке ухвалюватиметься суддею, не буде надалі скомпрометовано, а зазначені вимоги покликані забезпечити впевненість сторін у тому, що їхню справу вирішує неупереджений та об`єктивний суддя, який не самоусунувся від вирішення справи.

Недотримання вказаних вимог може свідчити про недосконалість інституту відводу судді в процесуальному праві України.

Суд зауважує, що заява представника позивача про відвід судді вмотивована його незгодою із прийнятим суддею рішенням про оголошення йому попередження за непідкорення розпорядженням головуючого в судовому засіданні, вчинення дій (перебивання та присікання із головуючим) у ході вирішення питання про можливість розгляду справи за відсутності третьої особи, що свідчило про явну неповагу до головуючого, чим, на думку представника позивача, порушено норми процесуального права, здійснено тиск на представника позивача, та вказано про упереджене ставлення суддів до нього. Тобто, мотиви і обґрунтування наявні у вказаній заяві представника позивача зводяться виключно до незгоди із рішенням головуючого та порушення процесуального права під час вирішення вищевказаного питання.

Разом з цим, суд зауважує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, а прийняті під час розгляду справи процесуальні рішення саме по собі жодним чином не можуть свідчити про упередженість судді під час розгляду даної справи.

Таким чином, обставини та доводи наведені у зазначеній заяві є необґрунтованими та зводяться до припущень.

Інших підстав для відводу стороною позивача не надано, а судом в ході розгляду заяви не встановлено.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючому у цивільній справі №136/358/23 слід відмовити.

Керуючись ст.36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Маліцького Миколи Володимировича про відвід головуючого судді Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В. від участі у розгляді цивільної справи, - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 18.08.2023.

Суддя Світлана ШПОРТУН