У Х В А Л А

04.10.2023 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Хитрука В.М.

за участю: секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області Сергій Яворовський надав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивував тим, що наказ № 122-к від 01.06.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 », який був предметом спору, відповідачем скасовано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а отже відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Представник Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області Сергій Яворовський надав до суду клопотання про притягнення до відповідальності представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича за зловживання процесуальними правами.

Клопотання мотивував наступним. Після опрацювання запитів представника позивача відповідач запропонував йому відшкодувати витрати на копіювання та друк. Однак, представник позивача не здійснив відшкодування вказаних витрат. Тому, твердження представника позивача адвоката Піпка А.М. про те, що відповідач приховує докази не відповідають дійсності та призвели до введення суду в оману та прийняття ухвали про витребування доказів, що вказує на зловживання процесуальними правами.

Представник позивача адвокат Піпко А.М. звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у розгляді цивільної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського Сергія Болеславовича.

Клопотання мотивував тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються визнання протиправним наказу Кузьминецького ПАЛ № 122-К від 01.06.2023 року, стягнення з відповідача моральної шкоди, а також стягнення судових витрат. Так, у разі стягнення з Кузьминецького ПАЛ вищевказаних коштів за рішенням суду даний освітній заклад буде мати право звернутися до ОСОБА_2 особисто чи через органи прокуратури із вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок видання оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 в порядку регресу. Відтак, ОСОБА_2 як керівник освітнього закладу, підписант оскаржуваного наказу про звільнення позивача, підлягає залученню у дану справу як третя особа на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову. В разі задоволення позову буде встановлено факти порушення законодавства про працю з боку ОСОБА_2 , що в подальшому може мати наслідком притягнення його до передбаченої законом відповідальності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання свого представника адвоката Піпка А.М. про залучення до участі у розгляді справи третьої особи - директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського С.Б., підтримала повністю. Проти клопотань представника відповідача про закриття провадження у справі та про притягнення до відповідальності представника позивача за зловживання процесуальними правами, заперечувала.

Представник позивача адвокат Піпко А.М. надав у судове засідання клопотання про розгляд вказаних клопотань у підготовчому засіданні без його участі, та продовжити підготовче засідання, відклавши його розгляд на іншу дату.

Представник Кузьминецького ПАЛ Огороднік О.В. клопотання про закриття провадження у справі та про притягнення до відповідальності представника позивача за зловживання процесуальними правами, підтримав повністю. Проти клопотання представника позивача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи - директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського С.Б., заперечував.

Суд, розглянувши подані клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

На час відкриття провадження у справі предметом позову були вимоги про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однак, відповідачем у справі, директором Кузьминецького ПАЛ, скасовано наказ № 122-к від 01.06.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 », який є предметом спору, та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток.

Ухвалою суду від 14.09.2023 прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмету позову у цивільній справі, де позивач виключив вимогу про скасування наказу та доповнив позов вимогою про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка була завдана позивачу протиправним наказом.

Тому, на час розгляду справи, предметом спірних правовідносин залишається вимога про визнання протиправним наказу про звільнення позивача, поновлення на роботі з часу звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди, які між собою взаємопов`язані та неподільні. Такий предмет позову існував на час пред`явлення позову (крім вимоги про стягнення моральної шкоди) та не припинив своє існування після відкриття провадження у справі.

Предмет спору в розумінні процесуального закону поняття неподільне. Вимоги щодо предмету спору можуть заявлятися до чітко визначеного учасника справи.

Таким чином, суд уповноважений закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у разі відсутності предмету спору в цілому чи у разі відсутності вимог до чітко визначеного відповідача.

Отже, за таких обставин, клопотання про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Проте чинний ЦПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею або колегією суддів за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Однак, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами.

Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При оцінці дій представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича, які на думку відповідача, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом, суд, з огляду на конкретні обставини справи, приходить до висновку про відсутність у них таких ознак.

Представник позивача правомірно звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 09.06.2023 про надання відповідних документів та інформації. Після опрацювання запиту відповідач запропонував йому відшкодувати витрати на копіювання та друк, про що зазначається у листі № 135 від 28.06.2023. Оскільки відповідач не надав запитувану інформацію в повному обсязі, представник позивача, в порядку ст. 84 ЦПК України, разом з позовом надав до суду клопотання про витребування таких доказів.

За таких обставин, твердження представника відповідача про те, що представник позивача адвокат Піпко А.М. ввів суд в оману та сприяв прийняттю судом ухвали про витребування доказів, що вказує на зловживання процесуальними правами, є необґрунтованими, а дії представника позивача не є зловживанням процесуальними правами.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про зловживання представником позивача процесуальними правами, що має очевидно штучний характер, а відтак з метою дотримання прав та інтересів усіх учасників судового провадження на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільної справи у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Згідно з ч.5 ст.53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Клопотання представника позивача про залучення до участі у розгляді цивільної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського Сергія Болеславовича, мотивовано тим, що у разі стягнення з Кузьминецького ПАЛ за рішенням суду моральної шкоди та судових витрат даний освітній заклад буде мати право звернутися до ОСОБА_2 з вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок видання оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 в порядку регресу. Тобто, в разі задоволення позову буде встановлено факти порушення законодавства про працю з боку ОСОБА_2 , що в подальшому може мати наслідком притягнення його до передбаченої законом відповідальності.

Проте, у поданому клопотанні не наведено достатніх та належних обґрунтувань того, як рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського С.Б. та не зазначено на які саме права чи обов`язки такої особи воно може вплинути. У клопотанні викладено припущення стосовно дій освітнього закладу в майбутньому.

Крім того, директор Кузьминецького ПАЛ Яворовський С.Б. є стороною у даній справі, а саме представником відповідача, користується правами та має обов`язки відповідача, а від так не може бути одночасно третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, та заперечує проти цього.

Враховуючи наведене, а також позиції учасників у справі, суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 44, 53, 255, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області Яворовського Сергія Болеславовича про закриття провадження у справі 125/1284/23 відмовити.

В задоволенні клопотання представника Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області Яворовського Сергія Болеславовича про притягнення до відповідальності представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича за зловживання процесуальними правами відмовити.

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича про залучення до участі у розгляді цивільної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, директора Кузьминецького ПАЛ Яворовського Сергія Болеславовича відмовити.

Задовольнити клопотання представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича про продовження підготовчого судового засідання, відкласти підготовче судове засідання на 02 листопада 2023 року о 14 годині 00 хвилин.

В підготовче судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.10.2023 року.

Суддя: