Справа № 350/1554/22
Номер провадження 2/350/273/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2023 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.
секретаря Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» про розірвання кредитного договору,
Представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №CL-297015 від 21.12.2020 у розмірі 206294,17 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3094,41 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що відповідно до укладеного договору №CL-297015 від 21.12.2020 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 160000 грн. на строк шістдесят місяців до 19.12.2025. Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав надав кошти в розмірі, на умовах та на цілі визначені в кредитному договорі та на обумовлений сторонами строк. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 03.11.2022 року утворилася заборгованість у розмірі 206294,17 грн.
На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «КРЕДОБАНК», тому представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК», у якому просить розірвати укладений між ним та АТ «КРЕДОБАНК» кредитний договір №CL-297015 від 21.12.2020 у зв`язку із неможливістю його виконання позичальником в майбутньому.
В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 зіслався на те, що він повністю погоджуєтьсь із позовними вимогами АТ «КРЕДОБАНК», оскільки дійсно в силу певних незалежних від нього об`єктивних обставин, що склались та тривають в державі (військова агресія та відповідно введення військового стану) він не зміг вчасно виконувати свої зобов`язання за вказаним кредитним договором і відповідно не можу їх виконувати у майбутньому та проте погоджуєтьсь повернути банку отримані грошові кошти та сплатити відповідні нарахування. Водночас, на підставі статті 652 ЦК України він бажає розірвати укладений між сторонами кредитний договір достроково.
В судове засідання представник позивача АТ «КРЕДОБАНК» не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи в їхній відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 також не прибув, однак його представник Ї адвокат Ошуст С.Є. подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у відсутності ОСОБА_1 . Окрім цього адвокат зазначив, що первинний позов ОСОБА_1 визнає повністю, як і підтримує позовні вимоги за зустрічним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, яких достатньо для вирішення питання про права та обов`язки сторін.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до таких висновків.
Щодо позову Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд прийшов до таких висновків.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до приписів ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 21.12.2020 між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №CL-297015, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 160000 грн. на строк шістдесят місяців до 19.12.2025 (а.с. 4-6).
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, видавши ОСОБА_1 кредит, що підтверджується меморіальними ордерами за №69040187 від 21.12.2020, №69040328 від 21.12.2020, №69040236 від 21.12.2020, №69040267 від 21.12.2020 (а.с.10-14).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно позивачу АТ «КРЕДОБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інші витрати відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином.
При цьому суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_1 визнає позовні вимоги за первісним позовом, що підтверджено долученою до матеріалів справи заявою його представника.
Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, тому доводи Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 206294,17 грн. є підставними, у зв`язку з чим позов Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задоволити в повному обсязі.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» про розірвання кредитного договору, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановив суд вище, АТ «КРЕДОБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором №CL-297015 від 21.12.2020 виконало у повному обсязі, видавши ОСОБА_1 кредит у відповідному розмірі.
Однак, в порушення умов вищезазначеного договору ОСОБА_1 не вносив грошові кошти з метою погашення щомісячних платежів.
При цьому, п.9.2 кредитного договору передбачено, що він набуває чинності з дня його підписання обома Сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.
Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 206294,17 грн., виконання рішення суду в цій частині призведе до повного виконання позичальником своїх зобов`язань, у зв`язку з чим такі зобов`язання будуть припинені.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 неналежним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, оскільки не вносив щомісячних платежів на відповідний банківський рахунок, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а позивач АТ «КРЕДОБАНК» застосував вимогу про дострокове повернення коштів, суд приходить до висновку, що кредитний договір підлягає розірванню на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.
Щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами у цій справі, суд зазначає таке.
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову АТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, тому понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3094, 41 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви не ставив перед судом вимоги про стягнення із відповідача судових витрат, понесених ним у зв`язку із подачею ним зустрічного позову до суду, керуючись принципом диспозитивності, суд вважає за можливе не вирішувати питання про розподіл судових витрат за зустрічним позовом.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» 3094 (три тисячі дев`яносто чотири) гривні 41 копійка судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «КРЕДОБАНК» про розірвання кредитного договору задоволити.
Розірвати кредитний договір №CL-297015 від 21.12.2020, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Бейко