ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8090/23 Справа № 2-1718/11 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-1718/11 та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, (суддя першої інстанції Овчиннікова О.С.), -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року заявник - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-1718/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1617272,62 грн. та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 617272,62 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за договором № 8/2007/840-К/920-Н від 18 квітня 2007 року суму боргу, що становить 1615452,62 грн.

17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_2 .

Відповіддю Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного МРУ МЮ (м. Одеса) від 30березня 2023 року на запит заявника від 23 березня 2023 року повідомлено, що 27 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу № 52665389 на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та виконавче провадження передано до архіву та знищено за спливом строку зберігання, про що заявник дізнався лише 30 березня 2023 року.

Оскільки на адресу стягувача виконавчий лист не надходив, а в провадженні ВДВС не існує відкритого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом, такий виконавчий документ є втраченим, що є підставою для видачі його дублікату.

Заявник також вважає, що у зв`язку із перериванням строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а дізнався заявник про повернення виконавчого листа лише 03 квітня 2023 року після отримання листа виконавчої служби на електронну пошту, перебіг строку пред`явлення такого документу починається заново з 03 квітня 2023 року та становить три роки, тобто до 03 квітня 2026 року, що є підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки рішення суду не виконано.

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просив суд першої інстанції видати дублікат виконавчого листа по справі № 2 1718/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 1617272,62 грн. стосовно боржника ОСОБА_2 ; поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2- 1718/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 1617272,62 грн. стосовно боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінангруп» відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» через свого представника звернулося з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано об`єктивно та всебічно фактичні обставини справи, з чого суд дійшов помилкового висновку, порушивши норми як процесуального, так і матеріального права, не врахувавши висновки Верховного Суду в аналогічних справах. Також зазначив, що ПАТ КБ «Надра», як попередній стягувач, звернулось із цією заявою в межах трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто ще у лютому 2021 року, що судом першої інстанції не враховано.

Заявник просить Дніпровський апеляційний суд ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1718/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 1617272,62 грн. стосовно боржника ОСОБА_2 і поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1718/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1617272,62 грн. стосовно боржника ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» понесені витрати на правову (правничу) допомогу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11серпня 2023 року витребовано цивільну справу № 2-1718/11 у Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

28 серпня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Копію ухвали та апеляційної скарги сторонам та їх представникам судом надсилалось поштою 01 вересня 2023 року та на електронні адреси сторін 31 серпня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20червня 2023 року призначено до розгляду по суті на 15 год. 40 хв. на 11 жовтня 2023 року.

Копію ухвали направлено сторонам поштою 18 вересня 2023 року.

Учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 11 жовтня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 237).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 11 жовтня 2023 року заінтересована особа - ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 11 жовтня 2023 року боржник - ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до статті 130 ЦПК України (а.с. 238).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором № 8/2007/840-К/920-Н від 18 квітня 2007 року суму боргу, що становить 1615452,62 грн. задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 1615452,62 грн. на користь ПАТ КБ «НАДРА» та судовий збір 1820 гривень.

20 жовтня 2014 року видано Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 2 виконавчі листи № 2-1718/11 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволено частково, замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку його пред`явленні відмовлено.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі № 2-1718/11, представник заявника посилається, як на докази, на акт від 12.03.2021 року про втрату виконавчого документу, в результаті перевірки матеріалів кредитної справи щодо ОСОБА_2 , в яких відсутній оригінал виконавчого листа та з відповіді від 30 березня 2023 року начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 52665389 з 04 жовтня 2016 року по 27 червня 2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1718/11 від 20 жовтня 2014 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1617272,62 грн. Державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 «Про виконавче провадження» була винесена постанова від 27 червня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім того, заявник, отримавши 17 липня 2020 року право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/920-Н, 15 січня 2021 року звернувся з заявою про заміну стягувача, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для його пред`явлення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року заяву задоволено частково: замінено стягувача з ПАТ «КБ «НАДРА» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», в задоволенні решти вимог відмовлено через ненадання належних та допустимих доказів щодо відсутності на виконанні виконавчих листів по цивільній справі № 2-1718/11, а також щодо наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про те, що враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого документу переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дізнався про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 52665389 від 27.06.2018 року лише 03.04.2023 року (після отримання листа від 30.03.2023 року № 30122 Відділу), перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 03.04.2023 року (отримання стягувачем інформації про вчинення державним виконавцем відповідної дії винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання) і становить три роки, тобто до 03.04.2026 року, є безпідставними, виходячи з наступного.

Приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

Частиною першою статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) в редакції, чинній на час ухвалення рішення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 28 липня 2011 року у справі № 2-1718/11, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV в редакції станом на 10 грудня 2014 року передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIIIдо виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності. Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18.

Враховуючи викладене, строк пред`явлення виконавчих листів, виданих 20 жовтня 2014 року на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2011 року у цивільній справі №2-1718/11, закінчився не пізніше 20 жовтня 2015 року, а новий Закон України «Про виконавче провадження», яким встановлено трирічний строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання ще не набрав законної сили.

При цьому судом встановлено, що виконавчий лист пред`являвся пізніше до виконання та 27 червня 2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Окрім того, заявником зазначено та надано відповідний акт на підтвердження факту відсутності виконавчого листа в кредитній справі від 12 березня 2021 року, тобто ще в березні 2021 року заявнику було відомо про відсутність оригіналів виконавчих листів.

З заявою про видачу дублікату виконавчого листа для пред`явлення його до виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся лише 10 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи, що з дня повернення виконавчого листа стягувачу минуло 5 років, що свідчить про сплив строку пред`явлення виконавчих листів у цій справі.

Посилання в апеляційній скарзі заявника на постанову Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18, провадження № 61-8286св20, є безпідставним, оскільки у вказаній постанові інші обставини справи.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінангруп» про те, що ЦПК України на надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа, є безпідставними, виходячи з наступного.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10, провадження № 61-8969св20.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінангруп» про те, що норми ЦПК не пов`язують право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, є безпідставними, оскільки ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінангруп» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання у цивільній справі № 2-1718/11- відмовлено (а.с. 162 163).

Вказана ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене вище, Дніпровський апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року і задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінангсруп» залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна