Номер провадження: 22-ц/813/142/23
Справа № 500/2251/16-ц
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської районної ради, Ізмаїльської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ізмаїльської районної ради (далі: Рада), Ізмаїльської районної державної адміністрації (далі: РДА), комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі: ВУВКГ), який згодом уточнив (т.1 а.с.194-195, т.2 а.с.4) про відшкодування матеріальної шкоди в загальній сумі 564 451 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач Ізмаїльська районна рада є власником будинку АДРЕСА_1 , відповідач РДА є орендарем будинку АДРЕСА_1 , всі відповідачі є користувачами водоводу до будинку АДРЕСА_1 , підключеного до комунальної мережі водопроводу на АДРЕСА_1 . 10 листопада 2015 року відбувся розрив пластикової труби водопроводу в колодязі будинку АДРЕСА_1 , через що сталося просідання ґрунту та затоплення підвалу будинку позивача, що призвело до значного пошкодження будинку в цілому.

Згідно із висновку експерта №22/51-2017 від 12 квітня 2018 року вартість відновлювальних робіт ремонту приміщення позивача становить 161689 грн, вартість ремонту покриттів фасаду будинку позивача становить 23554 грн, вартість ремонт сходів та плити під ним становить 379208грн., тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму матеріальної шкоди на його користь, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської районної ради, Ізмаїльської районної державної адміністрації, комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнено з КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 564 451 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 9225грн. 04коп. судових витрат, а разом 573 676 грн. 04 коп. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ізмаїльської районної Ради, Ізмаїльської районної державної адміністрації про відшкодування шкоди відмовлено. Стягнено з КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь держави 2419 грн 47коп. судового збору.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не визначено належних відповідачів у справі.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . По АДРЕСА_1 розташований водомірний колодязі водопровідного вводу до будинку АДРЕСА_1 .

10 листопада 2015 року відбувся розрив пластикової труби водопроводу до вищезазначеного будинку, належного Раді, через що сталося просідання ґрунту та затоплення підвалу будинку позивача.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції послався на те, що джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України є, в тому числі, й діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про трубопровідний транспорт» систему трубопровідного транспорту України становлять: магістральний трубопровідний транспорт; промисловий трубопровідний транспорт. Згідно із ст.1 вказаного закону промислові трубопроводи (приєднані мережі) - всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання, меліоративні системи тощо.

Таким чином, враховуючи висновки експерта, суд першої інстанції дійшов висновку, що водопровідний ввід до будівлі по АДРЕСА_2 , експлуатувало на момент аварії та продовжує експлуатувати відповідач ВУВКГ. Разом цей ввід - є промисловим трубопровідним транспортом. У відповідності до ст.21 зазначеного вище закону шкода, заподіяна майну громадян внаслідок аварій на вказаних об`єктах, підлягає відшкодуванню в повному обсязі за рахунок підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 квітня 2021 року в справі № 648/2035/17, від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16, від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з положеннями частини другої статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина третя статті 22 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Встановивши, що при зверненні до суду позивач неповно визначив суб`єктний склад учасників справи, зокрема не залучив осіб, які є відповідальними за утримання майна, відповідачем, що унеможливлює правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позов пред`являвся не до належних відповідачів. Також судом першої інстанції не було встановлено всіх власників підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та акта від 10.11.2015 свідчить про те, що водопровід знаходився в експлуатації Управління соціального захисту і воно є споживачем.

Таким чином, колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позовні вимоги заявлені не до всіх неналежних відповідачів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 02 по 05 жовтня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 жовтня 2023 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізмаїльської районної ради, Ізмаїльської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування шкоди відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк