Провадження № 4-с/229/16/2023
УХВАЛА

іменем України

03 жовтня 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко Л. В., за участю секретаря судового засідання Шипілової Г. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дружківка скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного регіонального міністерства юстиції,

У С Т А Н О В И В:

22.08.2023 адвокат Плахтій Олена Володимирівна, яка діє на підставі ордеру серії АН № 1234096, звернулася до суду в інтересах скаржника ОСОБА_1 зі скаргою на дії/бездіяльність Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного регіонального міністерства юстиції.

В обґрунтування скарги вказує, що 09 серпня 2023 року скаржник ОСОБА_1 не зміг отримати на банкоматі готівкові грошові кошти, які надходять йому від держави на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» в рамках програми «єПідтримка».

З`ясувалось, що Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, надалі за текстом Бахмутський ВДВС, в межах виконавчого провадження АСВП № НОМЕР_4 наклав арешт на грошові кошти, які надходять на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570.

12 серпня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою отриманого від Бахмутського ВДВС ідентифікатору доступу НОМЕР_5 ознайомився через Автоматизовану систему виконавчого провадження з матеріалами ВП № НОМЕР_4, зокрема, з наступними процесуальними документами:

1. Виконавчий лист № 219/9882/16-ц, 2/219/2473/2020, виданий 16.11.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Бахмут-Вода» заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01.01.2008 року по 31.07.2016 року в розмірі 20 676,88 грн.;

2.Постанова про відкриття виконавчого провадження від 23 листопада 2020 року ВП № НОМЕР_4, відкрите з метою виконання зазначеного виконавчого документа в примусовому порядку;

3.Постанова про арешт коштів боржника від 02.06.2021 року ВП № НОМЕР_4;

4. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.06.2021 року ВП № НОМЕР_4.

Після ознайомлення із вказаними документами ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського ВДВС із заявою, в якій просив зняти на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з грошових коштів, які надходять на його картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570, оскільки він призначений для державних виплат в рамках програми «єПідтримка».

До зазначеної заяви булла додана Довідка АТ КБ «Приватбанк» від 09.08.2023 року № 8О2333IQ9NJVLHLD, з якої вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 надходять виплати за програмою «єПідтримка». Заява була обґрунтована п.1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до зазначеної норми підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Бахмутський ВДВС у відповідь на заяву надіслав лист від 21.08.2023 року № 22949, в якому повідомив про наступне. На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП «Бахмут-Вода» на загальну суму 23 642,46 грн (з урахуванням виконавчого збору та витрат), ВП НОМЕР_4. ОСОБА_1 відмовлено у розгляді заяви щодо зняття арешту з рахунку, призначеного для отримання одноразової допомоги «Підтримка», оскільки чинним законодавством не передбачено винесення процесуальних документів по завершеним виконавчим провадженням.

Збереження арешту грошових коштів, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570, порушує право ОСОБА_1 на соціальний захист, гарантоване ст. 46 Конституції України.

Адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 - це АДРЕСА_1 . Внаслідок збройної агресії російської федерації, розпочатої 24.02.2022 року, скаржник був вимушений виїхати з рідного міста та наразі має статус внутрішньо переміщеної особи, адреса його тимчасового проживання/перебування - це АДРЕСА_2 .

Статус внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 підтверджує відповідна Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2022 № 7110-.

Держава запровадила надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (зі змінами), надалі за текстом Порядок № 332.

Абзац перший пункту 2 Порядку № 332 передбачає наступне: «Допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.»

Донецька область, в якій зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 входить до затвердженого Розпорядженням КМУ від 6 березня 2022 р. № 204-р Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Для отримання державної допомоги в рамках Програми «єПідтримка» ОСОБА_1 відкрив у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570, картковий рахунок № НОМЕР_1 . 3 наданої суду Довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.08.2023 року вбачається, що надходження на рахунок мають цільове призначення, а саме: «Виплата за програмою «єПідтримка».

У зв`язку з цим, просить суд зобов`язати Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції усунути порушення прав боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , шляхом зняття, застосованого в межах BII № НОМЕР_4 на підставі Постанови про арешт коштів боржника від 02.06.2021 року, арешту на грошові кошти, які надходять за програмою «єПідтримка» на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім?я ОСОБА_1 у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570.

Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 31.08.2023 поновив пропущений строк для подання скарги на бездіяльність Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного регіонального міністерства юстиції (м.Харків) та призначив скаргу до розгляду.

Сторони у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника заявника ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без їх участі, скаргу підтримують та просять задовольнити повністю.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали виконавчого провадження, оцінивши докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.11.2020 року Артемівським міськрайоним судом Донецької області видано виконавчий лист № 219/9882/16-ц, 2/219/2473/2020 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Бахмут -Вода» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання за період з 01 січня 2008 року по 31 липня 2016 року в розмірі 20 676 грн 88 коп.,а також судові витрати по сплаті судового збору по 689 грн з кожного.

Постановою головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гераськіної Олени Сергіївни від 23.11.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 з примусовим виконанням виконавчого листа № 219/9882/16-ц, 2/219/2473/2020 виданого 16.11.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Постановою головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гераськіної Олени Сергіївни від 02.06.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Гераськіної Олени Сергіївни виконавчий лист № 219/9882/16-ц, 2/219/2473/2020 виданий 16.11.2020 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було повернуто стягувачу.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_3 , виданим Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 23.04.1999 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 22 листопада 2022 року № 7110- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 АДРЕСА_3 .

Довідкою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 09.08.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 станом на 09.08.2023 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 , на яку надходять виплати за програмою «єПідтримка».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Частина восьма розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

У зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України воєнного стану, постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до п. 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

У пункті 6 Постанови зазначається, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується у тому числі засобами Порталу Дія. У заяві зазначається, зокрема: номер поточного рахунку зі спеціальним режимом використання для зарахування допомоги «єПідтримка» або номер банківського рахунку (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги;

Як встановлено з наданих суду доказів, ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа шляхом зарахування таких виплат на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» в рамках програми «єПідтримка».

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов про накладення арешту на кошти божника ОСОБА_1 державний виконавець діяла у спосіб і у межах наданих їй законом повноважень, однак з урахуванням інтересів боржника, накладення арешту на кошти, що складають, виплати як внутрішньо переміщеній особі є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання соціальних виплат як внутрішньо переміщеній особі та достойні умови життя. На думку суду, для забезпечення справедливого балансу між виконанням судового рішення та дотриманням прав заявника, арешт у частині надходження соціальної державної допомоги необхідно зняти.

Відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, рішення суду.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 229, 263-265, 450 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного регіонального міністерства юстиції - задовольнити.

Зобов`язати Бахмутський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції усунути порушення прав боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , шляхом зняття, застосованого в межах BII № НОМЕР_4 на підставі Постанови про арешт коштів боржника від 02.06.2021 року, арешту на грошові кошти, які надходять за програмою «єПідтримка» на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім?я ОСОБА_1 у відділенні Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», МФО банку 305299, код банку 14360570.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Шевченко