Постанова

Іменем України

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 567/1/22

провадження № 61-3414св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хмарук Юлія Миколаївна, на постанову Рівненського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Майданіка В. В., Боймиструка С. В., Хилевича С. В., від 29 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Захід Агро», про повернення земельних ділянок та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок з одночасним припиненням права оренди земельних ділянок.

Позов ОСОБА_1 мотивований тим, що вона є власником двох земельних ділянок: кадастровий номер :07:001:0272, площею 0,5961 га, кадастровий номер :07:001:0275, площею 0,5412 га.

З інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що право оренди на належні їй земельні ділянки передане від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія»; підставою для державної реєстрації права оренди за ТОВ «Захід Агро», а потім і переходу права оренди від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зазначено договори оренди землі від 18 жовтня 2016 року та додаткові угоди від 05 січня 2018 року, нібито укладені між нею, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» і ТОВ «Захід Агро».

Натомість вона вказаних договорів оренди землі та додаткових угод до них не підписувала, інших осіб на їх підписання не уповноважувала, з нею як власником земельних ділянок не узгоджували умови вказаних договорів та додаткових угод і їх примірників вона не отримувала, а тому вважала ці правочини неукладеними.

Зазначала, що факт реєстрації права оренди земельних ділянок на підставі спірних договорів та додаткових угод за ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не може бути підтвердженням її волевиявлення на їх укладення.

Посилалася на існування спору між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування належними їй земельними ділянками, оскільки на підставі неукладених договорів оренди землі спочатку

ТОВ «Захід Агро» зареєструвало за собою право оренди, а в подальшому на підставі неукладених додаткових угод, таке право оренди перейшло до

ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

На даний час ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користуватися належними їй земельними ділянками без достатніх правових підстав, чим порушує її право на користування та розпорядження своїм майном.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:

- зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельні ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, площею 0,5961 га, та з кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Антонюк І. І., індексний номер рішення: 42826024

від 04 вересня 2018 року, щодо державної реєстрації права оренди

ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право: 17398915, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, площею 0,5961 га;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Антонюк І. І., індексний номер рішення: 42826416

від 04 вересня 2018 року, щодо державної реєстрації права оренди

ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право: 17397231, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га.

Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області

від 31 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути

ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, площею 0,5961 га, та з кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Скасовано рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Антонюк І. І., індексний номер рішення: 42826024

від 04 вересня 2018 року, про державну реєстрацію права оренди

ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право: 17398915, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, площею 0,5961 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вказаної земельної ділянки.

Скасовано рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Антонюк І. І., індексний номер рішення: 42826416

від 04 вересня 2018 року, про державну реєстрацію права оренди

ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право: 17397231, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вказаної земельної ділянки.

Вирішено питання розподілу судового збору.

Додатковим рішенням Острозького районного суду Рівненської області

від 01 серпня 2022 року стягнуто з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Суд першої інстанції вважав вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, оскільки відповідач не скористався правом подати відзив на позов, а отже не заперечив перед судом тверджень позивача про неукладення нею договорів оренди та додаткових угод до них. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не довело у встановленому законом порядку правомірності користування належними позивачу земельними ділянками та надалі продовжує ними користуватися, чим порушує її права на користування та розпорядження власним майном.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2022 року заяву ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про перегляд заочного рішення цього ж суду від 31 травня 2022 року залишено без задоволення.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» задоволено, заочне рішення Острозького районного суду Рівненської області

від 31 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» задоволено, додаткове рішення Острозького районного суду Рівненської області

від 01 серпня 2022 року скасовано.

Апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції порушив права

ТОВ «Захід Агро», яке залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки не було вирішено питання щодо залучення вказаної особи до участі у справі в якості співвідповідача, що є підставою для скасування судового рішення через неналежним суб`єктний склад сторін.

Необхідність залучення ТОВ «Захід Агро» до участі у справі в якості співвідповідача викликана тим, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується його прав та інтересів, а саме вказаним рішенням встановлено, що два договори оренди землі від 18 жовтня 2016 року та дві додаткові угоди від 05 січня 2018 року за участі ТОВ «Захід Агро» та позивача є неукладеними, вказаним рішенням спростовано факт укладення зазначених правочинів за участю позивача, спростовано факт підписання їх нею. Тобто, оскаржуване рішення не поновлює право ТОВ «Захід Агро» як орендаря спірних двох земельних ділянок за договорами оренди від 18 жовтня

2016 року, а повертає земельні ділянки позивачу.

При цьому апеляційний суд зазначив, що на стадії апеляційного перегляду залучення до участі у справі співвідповідача згідно з вимогами ЦПК України є неможливим.

Скасовуючи додаткове рішення суду, апеляційний суд виходив з того, що у задоволенні позову відмовлено, а тому відсутні підстави для стягнення із відповідача витрат понесених позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Хмарук Ю. М. просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду

від 29 листопада 2022 року, залишивши в силі заочне рішення Острозького районного суду Рівненської областівід 31 травня 2022 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

06 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хмарук Ю. М. подала касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду

від 29 листопада 2022 року у цивільній справі № 567/1/22.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У травні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18,

від 08 вересня 2021 року у справі № 523/18326/18, від 04 серпня 2021 року у справі № 363/3871/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Наголошує, що позивач звернулась до суду за захистом прав на користування та розпорядження своїми земельними ділянками, які порушуються саме ТОВ «Західна агровиробнича компанія», яке фактично користується цими ділянками та за яким зареєстровано право оренди.

З цих підстав вимоги були заявлені до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а не до ТОВ «Захід Агро».

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив

Фактичні обставини справи встановлені судами

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :07:001:0272, площею 0,5961 га, та з кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Судам надані копії договорів оренди землі від 18 жовтня 2016 року, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Захід-Агро», предметом оренди за якими є земельні ділянки з кадастровим номером :07:001:0272,

площею 0,5961 га, та кадастровим номером :07:001:0275, площею 0,5412 га, строк оренди - 7 років.

Також судам надані копії додаткових угод від 05 січня 2018 року до договорів оренди землі від 18 жовтня 2016 року, укладених між

ОСОБА_1 , ТОВ «Захід-Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», якими змінено орендаря земельних ділянок з ТОВ «Захід-Агро» на

ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

За заявами ТОВ «Захід Агро» про державну реєстрацію прав оренди земельних ділянок, державними реєстраторами Годун В. В. і Дем`янчук Т. В. , прийнято наступні рішення:

- рішення № 32331958 від 11 листопада 2016 року, яким вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, за ТОВ «Захід Агро»;

- рішення № 32330417 від 11 листопада 2016 року, яким вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0275, яка розташована на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, за ТОВ «Захід Агро».

За заявами ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про державну реєстрацію прав оренди земельних ділянок, державним реєстратором

Антонюк І. І., прийнято наступні рішення:

- рішення № 42826024 від 04 вересня 2018 року, яким вирішено провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме державну реєстрацію переходу та змін до іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0272, за суб`єктом

ТОВ «Західна агровиробнича компанія»;

- рішення № 42826416 від 04 вересня 2018 року, яким вирішено провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме державну реєстрацію переходу та змін до іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0275, за суб`єктом

ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша

статті 16 ЦК України).

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Згідно з частинами першою, третьою статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

ОСОБА_1 заявлено вимоги про повернення земельних ділянок від

ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо спірних земельних ділянок за ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» без достатніх правових підстав використовує належні позивачу земельні ділянки.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується прав та інтересів ТОВ «Захід Агро», а саме вказаним рішенням встановлено, що два договори оренди землі від 18 жовтня 2016 року та дві додаткові угоди від 05 січня 2018 року за участі ТОВ «Захід Агро» та позивача є неукладеними, вказаним рішенням спростовано факт укладення зазначених правочинів за участю позивача, спростовано факт підписання їх нею, а тому ТОВ «Захід Агро» мало бути залучено до участі у справі як відповідач.

Верховний Суд вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку із незалученням до участі у справі ТОВ «Захід Агро» як співвідповідача, оскілики ТОВ «Захід Агро» не є зобов`язаною стороною у заявленому спорі, позовних вимог до ТОВ «Захід Агро» ОСОБА_1 не заявляла, а просила зобов`язати саме ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельні ділянки та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», з одночасним припиненням такого права.

Аналогічних висновків у подібних правовідносинах за участі ТОВ «Західна агровиробнича компанія» і ТОВ «Захід Агро» дійшов Верховний Суд у постановах від 22 березня 2023 року у справі № 567/793/22 та від 24 травня 2023 року у справі № 567/792/22.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Враховуючи те, що апеляційний суд фактично не переглянув справу по суті, а помилково відмов у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови апеляційного суду та передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат касаційний суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хмарук Юлія Миколаївна, задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, прийняту за наслідками перегляду в апеляційному порядку заочного рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 31 травня 2022 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович