Справа № 643/2061/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді Єфіменко Н.В.

за участі секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 953/2061/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

14 травня 2023 р. ОСОБА_1 (далі: позивач) звернулась до Харківської міської ради (далі: відповідач), з позовом в якому просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, внаслідок чого відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки є старшою хірургічною медичною сестрою у КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» та з початку війни постійно перебувала на робочому місці виконуючи свої обов`язки. У зв`язку із великим навантаженням, проживала на роботі. Також зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), усі документи, необхідні для подання заяви про прийняття спадщини знаходилися вдома та за постійних обстрілів район Північної Салтівки найнебезпечнішим районом м. Харкова, забрати документи було вкрай небезпечно для життя та здоров`я. У подальшому, а саме 20 лютого 2023 року, вона звернулась до ПН ХМНО ОСОБА_3 для оформлення спадщини після смерті матері та за відмови вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивач мала можливість направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку, як то передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012. Вважає, що позивач поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не довела.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Позивач є донькою ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 07 жовтня 2021 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 37,6 кв.м.

Зі спадкової справи № 20/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається відсутність заповіту та звернення будь-кого, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

21.02.2023 р. нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуєвою О. Д. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 , на підставі пропуску подачі заяви про прийняття спадщини.

Встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд доходить висновує:

Загальними засадами цивільного законодавства у відповідності до п.6 ч. 1 ст. 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У даному випадку, мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, позивач мала звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк до 06.04.2022 року.

Загальновідомим є факт початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який продовжений наступними Указами Президента України і триває дотепер.

Територія м. Харкова та Харківської області з 24.02.2022 року по теперішній час постійно перебуває під обстрілами. Війна, як соціально-політичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор та органів поштового зв`язку.

Таким чином, закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини припало на 06.04.2022 р., тобто на період проведення на території м. Харкова активних бойових дій.

На переконання суду, введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 року, що є загальновідомою обставиною, слід розцінювати як об`єктивну обставину, що істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії з прийняття спадщини після смерті матері за місцем її відкриття.

Доводи відповідача в частині того, що позивач не позбавлений можливості направити заяву про прийняття спадщини у встановлений строк засобами поштового зв`язку, суд оцінює критично, оскільки з початком бойових дій на території України позивач мала перш за все рятувати своє життя та виконувати свої посадові обов`язки, як старшої медсестри хірургічного відділення.

При цьому, суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Так, запроваджене ст. 8 Конституції України та ст. 10 ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності».

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання.

Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.

Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади.

Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить ідеології справедливості.

Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи те, що закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини (06.04.2022 р.) припало на період активних бойових дій у м. Харкові внаслідок збройної агресії російської федерації, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск позивачем визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Харківська міська рада (, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне судове рішення складено 03.10.2023.

Суддя Н.В.Єфіменко