Справа № 510/1210/22
Провадження № 2/510/514/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.23 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_3 та яке складається з квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пізніше, 26.07.2022 р., позивач звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Златі Д.С. (ордер серії ВН № 1169945 від 07.08.2022р.) до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, в якій також просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 ; заповіт ОСОБА_3 від 20.10.2015 р., зареєстрований в реєстрі за № 1134, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповідає ОСОБА_4 ; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 0376 від 16.02.2022 р., згідно якої на момент смерті ОСОБА_3 разом з нею мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 10.02.1999 р., згідно якого квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить по частині ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2002 р., згідно якого ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 частину квартири АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; висновок ПП «Експерт центр «Авант» про вартість нерухомого майна; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.02.2022 р.; заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 17.02.2022 р., спадкова справа № 58/2022; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.02.2022 р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.02.2022 р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.09.2023 р.; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження, за якими усе належне їй майно заповіла донці позивачу, тому спадкоємство здійснюється за заповітом.

У відповідний шестимісячний строк позивачка звернулась до Ренійської державної нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68573478 від 17.02.2022 р. та заявою про прийняття спадщини від 17.02.2022 р., спадкова справа № 58/2022.

Відповідач ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не заперечував проти прийняття позивачкою спадщини.

26.07.2022 р. позивач звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивач прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляла. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін