Справа № 353/713/23
Провадження № 2/353/253/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тлумач у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітніх дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітніх дітей. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.01.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 45. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є малолітніми. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. З середини 2022 року спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Також, відповідач не надає коштів на утримання своїх малолітніх дітей, хоча має таку мажливість, оскільки працює на сезонних роботах та має постійний дохід. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 », місцем проживання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити її місце проживання та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1 , не з`явилася, однак від неї 09.10.2023 року на адресу суду надійшла заява, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 66-67).

Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, не подав відзиву, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 62).

За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

03.07.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони 20.01.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.01.2010 року (а.с. 7).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є малолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , де в графі «Батько» вказано « ОСОБА_2 », а в графі «Мати» - « ОСОБА_1 » (а.с. 9, 10).

З довідки № 429 від 13.12.2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 і до складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 брат (а.с. 11).

Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що позивач просила місцем проживання малолітніх дітей залишити її місце проживання, а відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, суд вважає, що малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід залишити на проживання з матір`ю позивачем по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК України судом може бути визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 грн.; дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1073 грн 60 коп.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітніх дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 20 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 45 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «ОСОБА_5 ».

Місцем проживання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити місце проживання ОСОБА_1 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/3 частині всіх видівзаробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 30 червня 2023 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Тлумацьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2023 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК