КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року

справа № 363/3220/20

провадження № 22-ц/824/6229/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Вишгородська міська рада Київської області, ОСОБА_2

третя особа: Державний реєстратор Вишгородської міської ради Київської області Луценко Катерина Борисівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та за апеляційною скаргою представника Вишгородської міської ради Черепан Світлани Миколаївни на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Котлярової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Державний реєстратор Вишгородської міської ради Київської області Луценко Катерина Борисівна, про визнання нечинними та скасування рішень, припинення права власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суд із позовом до Вишгородської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа: Державний реєстратор Вишгородської міської ради Луценко Катерини Борисівни з позовом про визнання нечинними та скасування рішень, припинення права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що рішенням Вишгородської міської ради від 26.10.2012 року № 16/28 надано дозвіл позивачу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Вишгородської міської ради. Позивачем 17.12.2012 року розроблено та подано на розгляд Вишгородської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0815 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Проект землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 площею 0,0815 га було погоджено Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Відділом Держземагенства у Вишгородському районі та іншими компетентними організаціями відповідно до вимог закону. Актом від 14.12.2012 року затвердженим Відділом Держземагенства у Вишгородському районі, встановлено на місцевості та погоджено зовнішні межі спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 та передано позивачу межові знаки на зберігання.

На підставі розробленого позивачем та погодженого відповідними органами проекту землеустрою 22.05.2014 року сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0153 площею 0,0815 га. Розроблений позивачем проект землеустрою неодноразово включався до порядку денного пленарних засідань Вишгородської міської ради, однак, Вишгородською міською радою його розглянуто не було, рішення про затвердження або відхилення не приймалось.

У травні 2020 року позивачу стало відомо про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 у Державному земельному кадастрі суб`єктом речового права на спірну земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0153. Рішенням Вишгородської міської ради від 11.06.2020 року № 64/2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0815 га, кадастровий номер :01:020:0153, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в м. Вишгород Вишгородського району Київської області.

Позивач зазначала, що Вишгородська міська рада всупереч вимогам ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 9 ст. 118 ЗК України взагалі не розглянула по суті проект землеустрою про виділення позивачу спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 площею 0,0815 га, що був переданий ще у 2012 році на розгляд Вишгородської міської ради, яка неодноразово включала дане питання на сесійний розгляд Ради.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним рішення Вишгородської міської ради Київської області від 30.05.2017 року № 24/11 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0815 га, яка розташована в м. Вишгород Вишгородського району Київської області».

Визнано недійсним рішення Вишгородської міської ради Київської області від 11.06.2020 року № 64/2 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам» в частині пункту 1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0815 га (кадастровий номер :01:020:0153) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в м. Вишгород Вишгородського району Київської області.

Скасовано рішення державного реєстратора Вишгородської міської ради Київської області Луценко Катерини Борисівни від 19.06.2020 року № 52745078 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0815 га кадастровий номер :01:020:0153, яка розташована в м. Вишгород Вишгородського району Київської області.

Припинено право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0815 га кадастровий номер :01:020:0153, яка розташована у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, реєстраційний номер 218 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 та представник Вишгородської міської ради подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_4 згідно рішення Вишгородської міської ради від 30.06.2017 року отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою орієнтовною площею 0,0815 га в м. Вишгород, яким був затверджений 11.06.2020 року рішенням Вишгородської міської ради. Вказує, що позивач з 2012 року не вчиняв належних дій для отримання правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку та з заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою звернулась 22.03.2019 року. Зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність та вказує лише на відсутність обтяжень земельної ділянки.

В апеляційній скарзі представник Вишгородської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 грудня 2020 року із заявою про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 до міської ради не зверталась, проект землеустрою на розгляд не надавала. Зазначає, що 22 травня 2015 року відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України сформована ОСОБА_1 земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі законодавчо припинила існування як об`єкт цивільних прав, а державна реєстрації була припинена. Вказує, що законодавством не передбачено повідомлення особі про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Держгеокадастрі. Представник апелянта вважає, що ОСОБА_2 здійснив реєстрацію земельної ділянки з дотриманням вимог законодавства. Також скаржник посилається на те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не означає позитивного рішення про надання її у власність, що підтверджується висновками Верховного Суду. Вважає невірним твердження позивача про те, що Вишгородська міська рада не мала права надавати дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою, з тієї підстави, що ОСОБА_1 вже було розроблено проект землеустрою та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером. Крім того, вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 після 10 грудня 2013 року є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та відповідно не підлягає затвердженню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

Посилається на те, що розпорядження Вишгородського міського голови від 23.08.20169 р. № 152, від 06.09.2016 року № 157, від 20.03.2017 року № 33, від 31.03.2017 року № 46, від 14.04.2017 № 48 про скликання пленарних засідань Вишгородської міської ради із затвердженням порядку денного засідання, до яких було включено питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки свідчать про перебування на розгляді Вишгородської міської ради заяв позивача, проекту землеустрою та інших необхідних документів. Зазначає, що Вишгородська міська рада без прийняття рішення по суті заяви ОСОБА_1 не мала права надавати дозвіл на повторне відведення та розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 на одну й ту ж саму ділянку, кадастровий номер: :01:020:0153.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що Вишгородською міською радою порушено гарантоване ст.ст. 81, 116 ЗК України право ОСОБА_1 на безоплатне отримання земельної ділянки у власність із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 у власність ОСОБА_1 , не зважаючи на її численні звернення на адресу Вишгородської міської ради, не було розглянуто місцевою радою, рішення по суті даного питання міською радою не прийняте.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородської міської ради від 26.10.2012 року № 16/28 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Вишгородської міської ради.

На замовлення позивача ПП «ЛВС ЗЕМЕКСПЕРТ» розроблено спільний проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 (кадастровий номер :01:020:0153) та ОСОБА_5 (кадастровий номер :01:020:0152) площею 0,0815 га кожна.

Вказаний проект землеустрою погоджено висновком Відділу Держземагенства у Вишгородському районі від 10.12.2012 року № 197, висновком Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури від 17.12.2012 року № 4146. Висновком Відділу Держземагенства у Вишгородському районі від 10.12.2012 року № 198, висновком Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури від 17.12.2012 року № 4147 визначено наявні обмеження на використання земельних ділянок.

14.12.2012 року встановлено на місцевості та погоджено зовнішні межі земельної ділянки, передано ОСОБА_1 на підставі затвердженого Відділом Держземагентства у Вишгородському районі Київської області акту межові знаки на зберігання.

З дослідженого судом проекту землеустрою вбачається, що 17.12.2012 року його передано позивачем на розгляд Вишгородської міської ради, присвоєно номер кадастрової справи ПВ-13965.

На підставі розробленого ОСОБА_1 , ОСОБА_5 проекту землеустрою 22.05.2014 року здійснено формування земельної ділянки та зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0153 цільове призначення за Класифікацією видів цільового призначення земель - «Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-014 від 22.05.2014 року.

Розпорядженнями Вишгородського міського голови від 06.09.2016 р. №157, від 20.03.2017 року № 33, від 31.03.2017 року № 46, від 25.04.2017 року № 48 на розгляд пленарних засідань Вишгородської міської ради неодноразово виносилось питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність, що супроводжувались розробленими проектами відповідних рішень.

Вишгородською міською радою не надано доказів розгляду та прийняття відповідного рішення згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК України по суті неодноразово включеного до порядку денного пленарних засідань сесій Вишгородської міської ради питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 у власність.

ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про скасування проведеної 22.05.2014 року за її заявою державної реєстрації земельної ділянки в Держгеокадастрі, підстави внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки позивачу не відомі.

26.04.2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Вишгородської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0815 га, що розташована у АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку та його обслуговування.

В якості додатку «Графічний матеріал про бажане місце розташування земельної ділянки» до заяви ОСОБА_2 від 25.04.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою останній долучив фотофрагмент з Публічної кадастрової карти України з інформацією про земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0153, цільове призначення 02.01 (Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), площею 0,0815 га, проект землеустрою щодо відведення якої у власність ОСОБА_1 перебував на розгляді Вишгородської міської ради.

Рішенням Вишгородської міської ради від 30.05.2017 року № 24/11 за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 та поданих документів надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0815 га, яка розташована в м. Вишгород, Вишгородського району, Київської області. Зобов`язано заявника укласти договір на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з землевпорядними організаціями, які мають відповідні ліцензії на їх виконання; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погодити із відповідними органами в порядку передбаченому ст. 118, 123, 186 ЗК України, відділом містобудування та архітектури Вишгородської районної державної адміністрації, територіальним органом Держгеокадастру та постійній комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовищ, виконати вимоги ст.118, ч. 4 ст. 123, ст. 186-1 Земельного кодексу України. При розробці проекту землевпорядній організації та громадянам отримати висновки органів та служб, здійснити обстеження та сплату відновної вартості зелених насаджень (за наявності). Суб`єктам господарювання, які будуть залучені для виконання землевпорядних робіт, доручено виконати проектні роботи відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» із уточненням площі земельної ділянки з урахуванням діючої містобудівної та земельно-кадастрової документації.

Відповідно до заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_6 від 15.01.2020 року ТОВ «Перша земельна агенція» розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород. Даний проект землеустрою подано до Відділу Вишгородського району Головного управління Держгеокадастру у Київській області 30.04.2020 року.

13.05.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Вишгородської міської ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153, розташованої у м. Вишгород. Додатками до заяви вказано: технічна документація, витяг з ДЗК.

З доданого до заяви ОСОБА_2 витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що дата формування та реєстрації (22.05.2014 року) земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153, її площа 0,0815 га, цільове призначення залишені незмінними з моменту внесення даних відомостей на підставі розробленого ОСОБА_1 проекту землеустрою. Замінено лише інформацію про розробника документації із землеустрою - з Приватного підприємства «ЛВС ЗЕМЕКСПЕРТ» на ТОВ «Перша земельна агенція».

Рішенням Вишгородської міської ради від 11.06.2020 року № 64/2 затверджено розглянутий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0815 га (кадастровий номер :01:020:0153) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в м. Вишгород Вишгородського району Київської області.

Разом з тим, як встановлено судом та не спростовано представниками відповідачів питання розгляду та затвердження розробленого ОСОБА_1 проекту землеустрою про передачу їй спірної земельної ділянки не виносилось та не розглядалось на пленарному засіданні 64 сесії VII скликання Вишгородської міської ради 11.6.2020 року спільно із поданою ОСОБА_2 заявою.

На підставі заяви ОСОБА_2 та рішення Вишгородської міської ради від 11.06.2020 року № 64/2 державним реєстратором Вишгородської міської ради Київської області Луценко Катерини Борисівни прийнято рішення від 19.06.2020 року №52745078 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0815 га кадастровий номер :01:020:0153.

У пункті «б» частини першої статті 81 ЗК України зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності.

Згідно з ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Процедура безоплатної приватизації земельних ділянок є стадійною, спрямованою на розпорядження земельною ділянкою одним суб`єктом і набуття її у власність чи користування іншим. Ця процедура розпочинається зі звернення особи до уповноваженого органу не лише із заявою про надання «умовної» земельної ділянки, але із зазначенням її цільового призначення, орієнтовних розмірів, бажаного місця розташування. Тобто, вже на етапі звернення із заявою про надання згоди на розроблення проекту землеустрою об`єктом майнового інтересу відповідної особи (об`єктом правовідносин) є певна земельна ділянка, хоч і не визначена ще в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 118 ЗК України (в редакції, чинній на 26.10.2012 року) передбачалось, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У постановах Верховного Суду, зокрема, від 11.11.2020 року у справі № 472/1282/17 (пр. № 61-41390св18), від 09.06.2021 року у справі № 128/1329/18 (пр. № 61-18426св19), від 13.06.2022 року у справі № 278/2592/20 (пр. № 61-11128св21), від 30.06.2022 року у справі № 700/305/20 (пр. № 61-4429св21), від 01.07.2022 року у справі № 700/309/20 (пр. № 61-11769св21), від 25.07.2022 року у справі № 740/2621/20 (пр. № 61-17647св21), від 28.11.2022 року у справі № 383/673/21 (пр. № 61-4218св22) зроблено висновок про те, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених правових норм, першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього не існує законних перешкод. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою.

З Витягу від 22.05.2014 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :01:020:0153 вбачається, що спірна земельна ділянка була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі на підставі розробленого та поданого 17.12.2012 року до Вишгородської міської ради позивачем ОСОБА_1 проекту землеустрою, із внесенням до Державного земельного кадастру відомостей про кадастровий номер, цільове призначення, площу, даних про проект землеустрою та його розробника, дати державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Положеннями п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до Закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. За приписами ч. 5 ст. 60 вказаного Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Стаття 59 цього Закону визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до повноважень міської ради та має оформлятися відповідним розпорядчим індивідуальним правовим актом, а не листом у відповідь на звернення заявника (постанова Верховного Суду від 01.02.2021 року у справі № 560/1282/19 (провадження № К/9901/30719/19)).

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги вищенаведені правові позиці та обґрунтовано дійшов висновку про те, що Вишгородська міська рада зобов`язана була розглянути в строк до 31.12.2012 року (включно) поданий 17.12.2012 року ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 у власність позивача та прийняти відповідне рішення про його затвердження або про відмову з передбачених законом підстав.

Водночас, встановлено, що неодноразово включене до порядку денного пленарних засідань Вишгородської міської ради питання затвердження погодженого органами земельних ресурсів, архітектури та містобудування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0153 у власність ОСОБА_1 , не зважаючи на її численні звернення на адресу Вишгородської міської ради, не було розглянуто місцевою радою, рішення по суті даного питання міською радою не прийняте.

Вірним є посилання суду першої інстанції на те, що розглядаючи заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки, яка надійшла пізніше заяви позивача, Вишгородська міська рада не пересвідчилася у відповідності розташування земельної ділянки вимогам законодавства та не врахувала вимог законодавчих актів, що регулюють вказані правовідносини, метою яких є уникнення конфлікту між заінтересованими особами.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 про те, що з 2012 року позивач не вчиняла належних дій для отримання правоустановчого документу на спірну землю, з заявою про погодження проекту звернулась 22.03.2019 року судом не приймаються.

ОСОБА_1 добросовісно реалізуючи свої права, зокрема, протягом 52 календарних днів з дня прийняття Вишгородською міською радою рішення від 26.10.2012 року № 16/28 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою забезпечила його виготовлення, погодження в органах земельних ресурсів, містобудування та архітектури, одержала висновки про наявні обмеження у використанні земельної ділянки, організувала встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, прийняла на зберігання межові знаки та подала розроблений проект землеустрою на розгляд Вишгородської міської ради.

Звернення ОСОБА_1 на адресу Вишгородської міської ради підтверджують її зацікавленість в отриманні у власність спірної земельної ділянки в порядку ст. 118 ЗК України.

Суд першої інстанції вірно виходив із того, що Земельний кодекс України, Закону України «Про землеустрій» не передбачали втрату чинності своєчасно переданих на розгляд органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади проектів землеустрою та висновків про їх погодження. Відповідно до ч. 16 ст. 186 ЗК України (в редакції, чинній станом на 11.06.2020 року) строк дії висновків про погодження документації із землеустрою є необмеженим.

Відтак доводи Вишгородської міської ради щодо втрати чинності висновку відділу держземагенства про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.12.2012 року, не є обґрунтованими, а тому не приймаються судом до уваги.

Колегія суддів також погоджується із судом першої інстанції про відсутність підстав для застосування строків позовної давності, оскільки доказів проінформованості ОСОБА_1 про зв`язок оспорюваного рішення Вишгородської міської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » від 30.05.2017 року № 24/11 із земельної ділянкою кадастровий номер :01:020:0153 раніше отримання листа Вишгородської міської ради від 28.01.2021 року № 2-28/211 відповідачами не надано та не доведено під час розгляду даної справи в суді.

Інших посилань щодо пропуску позивачем позовної давності, ніж ті які були предметом розгляду судом першої інстанції, апеляційні скарги не містять.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника Вишгородської міської ради Черепан Світлани Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді