Провадження № 22-ц/4808/963/23
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

секретаря Петріва Д.Б.

за участю представника апелянта адвоката Івасишин З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Івасишин Зоряни Зорянівни на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року, постановлену у складі судді Кіндратишин Л.Р. в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваного судового рішення

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 березня 2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 344.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської областіухвалою від 19 червня 2023 рокупозовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу виходив із того, що неявка позивачки в судове засідання, явка якої визнана обов`язковою позбавляє суд можливості розглядати справу без її особистих пояснень, а отже, і вирішити справу по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат ІвасишинЗ.З. на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зобов`язаний був ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки примушування подружжя до спільного проживання не допускається.

Крім того, представник апелянтки вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав явку ОСОБА_1 у цій справі обов`язковою, оскільки така подала заяву про розгляд справи без її участі. При цьому у позовній заяві ОСОБА_1 належним чином зазначила адресу відповідача, який брав участь у розгляді цієї справи через свого представника адвоката Крайняка І.М. Наявність у відповідача ізраїльського громадянства не свідчить про непідсудність справи судам України, що узгоджується із положеннями статей 63, 64 Закону України «Про міжнародне приватне право» та листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом».

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція інших учасників справи

Сторона відповідача відзив на скаргу не подавала.

Заяви (клопотання) учасників справи

Сторона відповідача представництво не забезпечила. ОСОБА_2 повідомлений судом шляхом оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті суду. Представник відповідача адвокат Крайняк І.М. про час та місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою через електронний кабінет в системі «Електронний суд», у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглядати справу за належного повідомлення сторони.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила її задоволити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

01 листопада 2021 року позивачка звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 05 березня 2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що було складено відповідний актовий запис №344 (а.с.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.14).

10 січня 2022 року представником відповідача адвокатом Крайняком І. М. подано клопотання про надання строку примирення (а.с.80-84).

Позивачка 12 січня 2022 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.90).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 січня 2022 року провадження по справі зупинено, сторонам надано строк для примирення (а.с.92).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2022 року провадження у справі поновлено (а.с.124).

08 червня 2022 року адвокатом Крайняком І.М. подано клопотання про відкладення судового засідання, зазначивши, що відповідач позов не визнає та наполягає у своїй особистій участі в справі. Місяць тому позивач вів переписку з позивачкою щодо її виїзду з дитиною до Ізраїлю чи іншої країни Європи. Позивач стверджувала, що перебуває в Україні, однак в подальшому зв`язок був втрачений (а.с.132, 135).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2023 року явку позивачки визнано обов`язковою.

Визнаючи обов`язковою явку позивачки суд виходив з того, що від дотримання принципу змагальності залежить питання про законність та обґрунтованість вирішення справи по суті, зокрема дотримання правил підсудності, а для доведення тих обставин, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, взявши до уваги, що відповідач позову не визнає, з урахуванням вже наданого судом часу на примирення, те, що він є громадянином Держави Ізраїль, проживає та зареєстрований в Ізраїль.

Ухвалою від 19 червня 2023 року позов залишено без розгляду.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, явка якої визнана судом обов`язковою, в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв після визнання явки обов`язковою до суду не подано. Тому суд вважав, що неявка позивача в судове засідання, позбавляє суд можливості розглядати справу без її особистих пояснень, отже і вирішити справу по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, справа слухається судом з 01 листопада 2021 року.

Позивач, користуючись правом наданим процесуальним законом, 12 січня 2022 року подала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутність.

Представником відповідача у заяві від 09 лютого 2022 року вказано на позицію відповідача у справі ОСОБА_2 та зазначено, що той позов не визнає.

Як зазначено у наведеній нормі статті 257 ЦПК, підставою для залишення позову без розгляду може бути сукупність певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Як уже зазначалося, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

В даному випадку, посилання суду на наявність перешкод для розгляду справи по суті внаслідок неявки в судове засідання позивача, явка якої визнана обов`язковою, неналежне, оскільки суд першої інстанції не навів об`єктивних підстав неможливості розгляду справи без особистої участі позивача.

Посилання суду на необхідність з`ясування дійсних відносин сторін через обов`язкову явку позивачки, не можна вважати обґрунтованим, оскільки такі можна було б встановити тільки за явки обох сторін.

Вирішення ж питання про підсудність, невизнання відповідачем позову та факт проживання відповідача в Ізраїлі, на що посилався суд в ухвалі про визнання явки обов`язковою, не підтверджують наявність обставин, через які суд не міг з`ясувати у відсутність позивача фактичні обставини у справі на підставі наявних матеріалів справи. Інших обставин, які б перешкоджали розгляду справи по суті судом не зазначається.

Тому колегія суддів приходить висновку, що у суду не було достатніх підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Івасишин Зоряни Зорянівни задоволити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач: Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта