Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1013/23

Провадження № 2/126/448/2023

"28" вересня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката

Куцяка Ф.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує 04.05.2007 він з відповідачкою уклав шлюб. За час проживання у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не дивлячись на те, що вони з відповідачкою тривалий час перебували в шлюбі, на даний час їх сімейні стосунки не склались. Разом з тим, вони не можуть досягти згоди щодо визначення місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_4 . Відповідачка залишила місце реєстрації свого проживання і на протязі останніх місяців за адресою реєстрації місця проживання не перебуває. Більше того, йому стало відомо, що вона виїхала на проживання за кордон в республіку Польща. Відповідачка також неодноразово висловлювала наміри про зміну свого місця проживання та виїзду за кордон до республіки Польща. Також вона висловлювалась про те, що забере з собою за кордон їх сина ОСОБА_4 , так як в подальшому це дозволить їй користуватись відповідними пільгами. Тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду про визначення місця проживання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Вважає, що визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом з ним відповідатиме його інтересам, призведе до юридичної визначеності його постійного місця проживання. На даний час він разом зі своїм сином проживають в будинку батьків його дружини в АДРЕСА_1 . Дід та баба повністю підтримують його бажання та бажання свого онука про визначення його місця проживання за вищезазначеною адресою і в той же час не підтримують наміри своєї дочки - відповідачки по справі про її виїзд разом з малолітнім сином за кордон. Він впевнений, що їх малолітній син ОСОБА_4 повинен проживати біля нього в с. Війтівка, де для нього створені всі необхідні умови для проживання та його зростання. ОСОБА_4 забезпечений всім необхідним одягом, продуктами харчування, має свою кімнату. Їх будинок обладнаний необхідними меблями, побутовою та комп`ютерною технікою. Син має стабільні соціальні зв`язки зі своїми родичами, в першу чергу з дідом та бабою, які хоча і проживають окремо в цьому ж селі, але постійно піклуються про нього. В сина є достатнє коло друзів, він підтримує стабільні зв`язки зі своїми однокласниками, вчителями. Таке соціально-побутове середовище формує його як особистість. Він має постійне місце роботи, працює у ТОВ "Агропром Центр". Його середньомісячний дохід складає біля 20 000 грн. і він в змозі забезпечувати сину належний рівень утримання та розвитку. Натомість відповідачка не має стабільного заробітку та свого житла. В разі виїзду за кордон разом з сином ОСОБА_4 взагалі не зрозуміло на які кошти відповідачка буде утримувати їх малолітнього сина. Такий переїзд значно погіршить умови проживання дитини, що може призвести до погіршення його психологічного стану та негативно позначиться на його розвитку. Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про свого малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, він вважає, що малолітній син ОСОБА_4 повинен проживати разом з ним, як батьком. Він прив`язаний до нього, між ними склався добрий емоційний зв`язок, а тому його проживання з ним буде відповідати повністю його інтересам. Зі своєї сторони він не чинитиме жодних перешкод для спілкування сина ОСОБА_4 з матір`ю - відповідачкою по справі. Просить визначити місце проживання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним, як батьком дитини та залишити малолітнього сина ОСОБА_3 на вихованні батька.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Куцяк Ф.Г. в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. надала заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника служби у справах дітей. Позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.

Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області.

Дитина ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою реєстрації місця проживання особи Війтівської сільської ради № 964 від 11.12.2018.

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить батьку відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження відповідачки серії НОМЕР_3 .

Позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ "Агропром-Центр" на посаді менеджера зі збуту та його заробітна плата за період з 01.07.2022 по 31.03.2023 склала 93694,10 грн., що підтверджується наказом про прийом на роботу № 7-ВК від 21.02.2020, довідкою ТОВ "Агропром-Центр" № 28 від 27.04.2023.

Згідно висновку служби у справах дітей Бершадської міської ради № 01-11-580 від 15.09.2023 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , служба у справах дітей повністю довіряє суду та у прийнятті рішення щодо питання визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог.

Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 161 СК України, керуючись ст.ст. 206, 245, 247, 259, 263 - 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради (, вул. Героїв України 23, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 та залишити малолітню дитину ОСОБА_3 на вихованні батька ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол