Номер провадження: 22-ц/813/4591/23
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В.., Коновалової В.А.

за участю секретарів судового засідання Гуденка Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 , представників ГО "За право жити" Бойко Тетяни Леонідівни та ОСОБА_2 про відвід членів судової колегії Кострицькому В.В., Назаровій М.В., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д., у приміщенні того ж суду,

за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», начальника загону охорони ДП «Одеський морський торговельний порт» Білика Василя Васильовича, третя особа ОСОБА_2 , про спростування завідомо недостовірної інформації,-

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 червня 2023 року судді Дришлюк А.І. та Громік Р.Д. заявили самовідводи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями визначено колегію суддів у складі : Кострицького В.В. (головуючий суддя), Сегеди С.М., Коновалової В.А..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2023 року призначено апеляційний розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року на 18 липня 2023 року о 10:45 год..

Під час судового засідання 18 липня 2023 року скаржником ОСОБА_1 заявлено відвід судді учаснику судової колегії Сегеді Сергію Миколайовичу.

20 липня 2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями визначено колегію суддів у складі : Кострицького В.В. (головуючий суддя), Назарової М.В.., Коновалової В.А..

Перед початком судового засідання призначеного на 10 жовтня 2023 року заявлено відвід суддям судової колегії Кострицькому Віталію Володимировичу, Назаровій Марині Вікторівні.

Заява про відвід обґрунтована тим, що скаржник ОСОБА_1 вислювлює недовіру суддям Кострицькому Віталію Володимировичу, Назаровій Марині Вікторівні, та зазначав, що після ознайомлення 09.10.2023 р. з 4-м томом даної справи, заявник дізнався, що замість самовідведенного судді Сегеди С.М. до складу колегії увійшла суддя Назарова Марина Вікторівна. Отже, за таких обставин висловити недовіру на підставі статті 36 ч. 1 пунктів 3, 4, 5 ЦПК України і заявити відвід 2 суддям Кострицькому В.В. і Назаровій М.В., як особам, зацікавленим у результатах апеляційного розгляду даної справи на користь замовників-відповідачів, яких всіляко спасали від заслуженої відповідальності одеські судді протягом тривалого часу, а з минулого року це корупційне торжище передали іногороднім суддям, відрядженим до Одеси за особистим Розпорядженням екс-голови порошенківського Верхсуду Всеволода Князева (ще до його арешту у нинішньому році, 15.05.2023 р.). Вважали дії суддів Кострицького В.В. і Назарової М.В., неправомірними, які не відповідають положенням Конституції і Законів України, потерпілі. Вважали, що суддями Кострицьким В.В. та Назаровою М.В. не вірно застосовані положення Законів України, зокрема ст. 5 ч. 1 п. 13 ЗУ "Про судовий збір", про що доказово свідчать додатки та процесуальні документи. Таким чином, між позивачами і апелянтами у даній справі та з іншої сторони - суддями Кострицьким В.В. і Назаровою М.В. - виник реальний конфлікт інтересів, що унеможливлює їхню подальшу участь у будь-яких судових процесах. Гамма фактів і криміногенних проблем відповідачів і замовників разом із задіяними суддями вимагають ретельного розслідування компетентними органами. А заплановане в подальшому кваліф. оцінювання вказаних суддів виключає їхню сьогоднішню участь в даній справі № 522 / 22048 / 18 з портовою мафією. Вважали, що судді Кострицький В.В. та Назарова М.В, наразі використані проводирями во спасіння одеських шулерів й багаторічних кримінальників. Зазначали, що на аркуші справи 65-66 від 20.07.2023р. підшит Протокол (7.4) Повторного Авторозподілу справи № 524/22048/18, якого чітко видно, як через самовідвід с.Сегеди С.М. - нову суддю до складу колегії Назарову М. В. з кола відкомандированих суддів. Отже, безсторонність відповідно до п.1 статті 6 Євроконвенції за суб?єктивним та об?єктивним критеріями тут не може бути наявна. Бо вважали, що обидва вказані вище судді виявили занадто цинічну упередженість та необ?єктивність у даній справі . Такі судді не забезпечували відсутність будь-яких сумнівів у їх безсторонності. Вважали доказами їх небезсторонності - це свідоме скасування ст. 5 ч. 1 п. 13 ЗУ "Про судовий збір" та ще цинічна спекуляція словоблудієм і судоблудієм горе-звісних суддів порошенківського.

Як вбачається зі змісту заяви, свої сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Кострицького В.В., Назарової М.В., заявники обґрунтовують, зокрема, незгодою з ухвалою суду від 21.07.2023р. про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про видачу диску із записом судового засідання, яку було одноособово розглянуто суддею Кострицьким В.В, у даній справі, незгодою із роботою автоматизованої системи документообігу суду, якою за самовідводом судді Сегеди С.М. було призначено суддю Назарову М.В.

Жодних виняткових випадків Розовайкін М.Л. та представники ГО "За право жити" у своїй заяві не зазначають.

Колегія суддів, надавши оцінку доводам викладеним у заяві про відвід, виходить з такого.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, вказаними положеннями визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Отже, доводи заяви ОСОБА_1 , про те що він дізнався лише 09.10.2023 року про те, що до оновленого складу судової колегії у даній справі війшла Назарова М.В. врегульовано положеннями про АСДС, та сталої практики ЄСПЛ, щодо визначення поняття чи можно вважати побоювання сторони об`єктивно обґрунтованими виходячи із обставин заявленого відводу не може бути підставою для відводу членів судової колегії у складі - Кострицького В.В., Назарової М.В..

Інші обставини наведені заявником у заяві, зокрема, щодо можливого на його думку у майбутньому порушення передбачених законом процесуальних прав, як учасника справи, є лише безпідставними домислами скаржника, і не свідчать про обґрунтованість доводів його заяви, а також не є передбаченими законом підставами для відводу членів судової колегії у складі - Кострицького В.В., Назарової М.В..

Скаржником ОСОБА_1 та представниками ГО "За право жити" не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості членів судової колегії - Кострицького В.В., Назарової М.В., у розгляді даної справи, які б викликали сумніви в її об`єктивності та неупередженості.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені процесуальним законом України підстави для задоволення заяви представника скаржника ОСОБА_1 про відвід відсутні.

Оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судової колегії у складі - Кострицького В.В., Назарової М.В.., підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та представників ГО "За право жити" Бойко Тетяни Леонідівни та ОСОБА_2 про відвід членів судової колегії Одеського апеляційного суду Кострицького В.В., Назарової М.В. визнати необґрунтованою.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», начальника загону охорони ДП «Одеський морський торговельний порт» Білика Василя Васильовича, третя особа ОСОБА_2 , про спростування завідомо недостовірної інформації, до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення іншого судді в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кострицький

судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова