РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9491/23

Номер провадження 2/495/4485/2023

27 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності, суд

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 (далі Відповідач) про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності, у якому просить суд:

- визначити частку спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільному сумісному майні, а саме земельною ділянкою площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер провулок :01:004:0607 у розмірі 1/2 частини (земельної ділянки), та припинити право спільної сумісної власності.

- визначити частку ОСОБА_2 , а саме земельною ділянкою площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0607 у розмірі 1/2 частини (земельної ділянки) та припинити право спільної сумісної власності.

- визнати за позивачем право власності на спадщину батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом, а саме на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0607.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач після смерті свого батька ОСОБА_3 звернулась до Першої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання спадщини за законом. Завідувач Першої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Саданов Олександр надав відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0424 га, кадастровий номер: :01:004:0607, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо в зв`язку з тим, що розмір часток у спільній власності батьків позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визначений та для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду за захистом прав иа визначенням часток у праві спільної власності на земельну ділянку.

За життя ОСОБА_4 та відповідачці по справі ОСОБА_2 належало майно, яке перебувало у їх приватній спільній сумісній власності, а саме: земельна ділянка площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 вересня 2023 року позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначені ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_3 ОСОБА_5 , яка в наслідок укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » яка є позивачем по справі, доводилась донькою за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , відповідачка по справі, доводиться жінкою за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06 листопада 1963 року серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 /відповідач/ у нотаріальному порядку відмовилась на користь позивача від спадщини, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до відповіді за № 1036/02-14 від 14.09.2022 Першою Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 , позивачці по справі, відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за законом на: 1/2 частку у праві власності земельної ділянки площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0607, оскільки частки у спільній власності співвласників ОСОБА_7 та померлого ОСОБА_3 не визначені у праві спільної сумісної власності.

З огляду на вищевикладене, позивач не має іншого способу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька та змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2023 року провадження по вказаній справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням дати підготовчого судового засідання на 27.09.2023 року. Цією ж ухвалою витребувано від завідуючого Першої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Одеської області Саданова Олександра Валерійовича належним чином завірені копії спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_3 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.09.2023 року до суду надійшла завірена копія спадкової справи № 399/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

27.09.2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

27.09.2023 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19 квітня 2022 року, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /відповідач/ є батьками ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу взяла прізвище: « ОСОБА_8 ». Дані факти підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 06.09.2023 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 09.10.1993 року відповідно.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /відповідачу/ належала у порядку спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102916693 від 07.11.2017 року.

Відповідно до матеріалів заведеної спадкової справи № 399/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ОСОБА_2 /відповідач/ 14.09.2022 року подала до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області заяву, якою відмовляється від прийняття належного їй за законом та/або за заповітом спадкового майна, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_3 . 14.09.2022 року ОСОБА_1 /позивач/ подала до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області заяву, якою прийняла спадщину померлого ОСОБА_3 .

Після звернення позивача до Першої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Одеської області щодо роз`яснення порядку видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0424 га, кадастровий номер: :01:004:0607, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо в зв`язку з тим, що розмір часток у спільній власності співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не визначений.

Отже, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивача. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке позивач не може прийняти у спадок, так як нотаріус не може визначити розмір частки у праві спільної сумісної власності на спадкову земельну ділянку, що належала померлому.

Визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та визначити частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0424 га, кадастровий номер: :01:004:0607, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином:

- частка спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності становить 1/2 частки;

- частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , у праві спільної сумісної власності становить 1/2 частки.

Суд вважає зазначити, що частки у спільній сумісній власності мають бути рівними, а саме по 1/2 частці кожної земельної ділянки кожного співвласника. Адже, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Водночас, щодо вимоги про визнання за позивачем право власності на спадкове майно померлого ОСОБА_3 на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки, то суд вважає відмовити у цій частині з наступних підстав.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15).

Судом встановлено, що в матеріалах справи не міститься постанови нотаріуса про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємець мав надати нотаріусу документи, що підтверджують частки у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку.

Враховуючи те, що судом визначено частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0424 га, кадастровий номер: :01:004:0607, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позивачем не втрачено можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом у відповідній частці.

Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно у відповідній частці, яке залишилось після смерті спадкодавця є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст. 4,13, ст. 76,77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Визначити частку спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер провулок :01:004:0607 у розмірі 1/2 частини (земельної ділянки).

Визначити частку ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0607 у розмірі 1/2 частини (земельної ділянки).

Право спільної сумісної власності спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0424 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:0607 припинити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2023 року.

Суддя Н.Д. Анісімова