Заводський районний суд м. Запоріжжя
Провадження №: 2/332/1045/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Ретинскьої Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем у справі вони перебували у шлюбі, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09.09.2020 було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю та знаходиться повністю на її утриманні, оскільки навчається на бюджетній основі у Дніпроруденському Індустріальному коледжі, на денній формі навчання, спеціальність - Гірництво, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2024 року. Крім того ОСОБА_3 , 07.12.2022 зарахований на перший курс заочної форми здобуття освіти у Державний університет інфраструктури та технологій за спеціальністю - Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології. У зв`язку із чим ОСОБА_3 потребує певних витрат на проїзд, підручники, харчування, одяг, взуття, необхідну техніку. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання доньки між сторонами не досягнуто. Відповідач фізично здоровий, працює, отримує постійний дохід та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, яка на даний час потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня початку навчання 01.09.2021 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 30.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрите спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті на 28.07.2023 року.

14.08.2023 року через електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача - адвокат Железняк В.К. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не працює за місцем постійної роботи: машиністом електровоза у ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» оскільки підприємство перебуває в окупації. Відповідач вимушений був виїхати на підконтрольну Україні територію, здобувши при цьому статус внутрішньо переміщеної особи, та винаймати житло для себе та своєї сім`ї у м.Ужгород Закарпатської області. Також у відповідача ОСОБА_2 на утриманні перебувають: малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати малолітнього ОСОБА_5 з якою ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_5 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, мати відповідача - ОСОБА_6 , 1958 р.н., непрацездатна, отримує незначну пенсію та потребує постійної допомоги, яку їй надає син ОСОБА_2 . Чоловік ОСОБА_6 помер. Тож до кола утриманців ОСОБА_2 також належить його рідна матір ОСОБА_6 . Всі отримані ОСОБА_2 доходи повністю витрачаються на матеріальне забезпечення та лікування наявних у нього трьох утриманців, та на оренду житла і доволі часто його заробітку на вистачає, внаслідок чого вони змушені відмовлятись від певних медичних обстежень, від купівлі ліків, тощо. Таким чином ОСОБА_2 не спроможний щомісяця надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, хоча й не відмовляється фінансово допомагати ОСОБА_3 у разі наявності такої можливості. Також представник відповідача зазначив, що з березня 2022 р. м.Дніпрорудне та Дніпроруденський індустріальний коледж знаходяться на окупованій російською федерацією території, а позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у Києві, що свідчить про те що ОСОБА_3 якщо й навчається у вказаному коледжі то у режимі онлайн. ОСОБА_3 - повнолітній, здоровий та дієздатний юнак, який може при наявності бажання заробити додатково грошові кошти для особистих потреб у вільний від навчання час, що не заборонено законодавством. Щодо строків стягнення аліментів на повнолітнього ОСОБА_3 з 01.09.2021 по 20.03.2027 року, представник відповідача заперечував, посилаючись на те що позов надійшов до суду 04.06.2023, а аліменти стягуються з дня подачі позову, тож у разі задоволення позову можуть бути стягнуті тільки з 04.06.2023 а не з 01.09.2021, та до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2024 а не до 20.03.2027.

Позивач у судове засідання не з`явилася, через електронну пошту суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, з відзивом на позовну заяву ознайомлена.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача через електронний суд подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, заперечує проти задоволення позову на підставах викладених у відзиві на позов, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа, у судове засідання не з`явися, причини неявки суду не відомі, жодних заяв та клопотань від ОСОБА_3 до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09.09.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі є повнолітнім (а.с18).

Згідно копії довідки № 191 від 05.10.2022 року ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу денної форми навчання Дніпроруденського індустріального коледжу, спеціальність 184 Гірництво, освітньо-професійна програма «Підземна розробка корисних копалин», термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2024 (а.с. 21).

Згідно копії договору про навчання у закладі вищої освіти №22-ЗАКІТ-1015 від 07.12.2022, ОСОБА_3 зарахований на І курс заочної форми навчання до Державного університету інфраструктури та технологій, за спеціальністю - 151 Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології (а.с.22).

Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182, 200 СК України).

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено судом, батько дитини ОСОБА_2 не заперечує проти утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , але у разі наявності такої можливості, така допомога можлива періодично та у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідач не надав суду відомостей про його місце роботи та рівень доходу, пороте зазначив що має на своєму утриманні: матір похилого віку, малолітнього сина ОСОБА_4 29.11.2021 та цивільну дружину ОСОБА_5 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , відповідно до довідки переселенця №2106-, фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно копії довідки від 23.04.2023 №2106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_5 також перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору найму від 22.04.2023, ОСОБА_2 , винаймає двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Копією додаткової угоди №1 від 27.07.2023 зазначено: орендодавець здає, а орендар наймає двокімнатну квартиру з адресою: АДРЕСА_1 на наступні 3 місяці з 28.07.2023 до 28.10.2023 для проживання сім`ї у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_4 - син.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 , та малолітній ОСОБА_4 проживають разом із ОСОБА_2 та перебувають на його утриманні.

Також відповідач разом із відзивом на позовну заяву на підтвердження факту родинних відносин із ОСОБА_6 надав копію свідоцтва про своє народження серії НОМЕР_3 , з якого вбачається що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Згідно відомостей що містяться у паспорті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач не надала відомостей про її місце роботи та рівень доходу, на підтвердження того факту що вона потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі зазначеному у позовній заяві.

Законодавством передбачено обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, потреби дитини, пов`язані з продовженням ним навчання після досягнення повноліття.

Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму.

На підставі ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У зв`язку з тим, що позивач не надала суду належних доказів вживання необхідних заходів щодо одержання аліментів, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 01.06.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.06.2023 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2023.

Суддя Ю.І. Ретинська