Справа № 296/6597/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2023 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Корольовського відділу Державної виконавчої служби у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.07.2023р. звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вищенаведеною скаргою, відповідно до змісту якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні № 43597366;

- скасувати арешт нерухомого майна та заборону вчиняти відчуження будь-якого майна що належить боржнику, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 43597366, виданою 11.06.2014 Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області;

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження номер 6039660 (спеціальний розділ), від 14.06.2014.

Скаржник в обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час оформлення права на спадкове майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання дізналась, що на підставі виконавчого листа № 296/6597/13-ц від 12.05.2014р. виданого Корольовським районним судом м. Житомира, старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції Крайніком М.С. відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника із оголошенням заборони на його відчуження серії ВП № 43597366 від 11.06.2014р.

У зв`язку з тим, що накладений арешт перешкоджає ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав, виконавчий лист 30.01.2018р. повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та станом на 2023р. повторно пред`явлено не було, беручи до уваги, що трирічний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився, остання просить задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.07.2023р. скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Від ОСОБА_1 19.09.2023р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Вимоги скарги підтримала в повному обсязі.

Представник Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, від неї 11.08.2023р. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Рекомендоване повідомлення направлене на адресу АТ КБ «Приват Банк» повернулася на адресу суду з відміткою про отримання судової повістки 23.08.2023р.

Вирішуючи питання на предмет задоволення скарги, суд враховує наступне.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.10.2013р. позовну заяву ПАТ Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», , заборгованість за кредитним договором № ZRXRRX05850333 від 04.07.2007 року у розмірі 21 670 грн. 06 коп. (а.с. 26-27).

На виконання судового рішення видано виконавчі листи.

З матеріалів справи вбачається, що під час виконання виконавчого провадження ВП № 43597366, на підставі виконавчого листа № 296/6597/13-ц виданого Корольовським районним судом м. Житомира 12.05.2014р., на все майно ОСОБА_3 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (номер запису обтяження № 6039660 від 17.06.2014р.) (а.с. 13, 28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області від 21.11.2017р., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, 30.01.2018р. державним виконавцем Щербань О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Підстави завершення даного виконавчого провадження, не передбачають зняття арешту з майна боржника.

Як вбачається із відповіді Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.09.2023р. № 23.25/б/н станом на 06.09.2023р. виконавчий документ № 296/6597/13-ц від 12.05.2014р. повторно до відділу ДВС на виконання не надходив.

Зважаючи, що право ОСОБА_1 в оформлені спадкових прав на майно порушується, остання звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

У відповідності зі ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За нормами ч.1 та ч.2 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна.

В усіх інших випадках, як вбачається з частини 5 статті 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2018р. державним виконавцем повернуто виконавчий документ №296/6597/13-ц стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ КБ "Приват Банк" повторно не подавав до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 296/6597/13-ц для виконання.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності ОСОБА_1 , внаслідок чого остання позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому порушене право підлягає захисту шляхом скасування арешту майна, номер запису про обтяження 6039660, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія і номер ВП № 43597366, виданою 11.06.2014р. старшим державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Крайніком М.С.

Вирішуючи вимоги скарги щодо визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не скасування арешту майна у виконавчому провадженні № 243597366, суд зазначає наступне.

Зважаючи на те, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 15.12.2017, яка була чинна на момент прийняття рішення про повернення виконавчого документа) підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника були відсутні, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 на предмет визнання протиправної бездіяльності Корольоського ВДВС у м.Житомирі слід відмовити.

Щодо вимоги заявника про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження номер 6039660 (спеціальний розділ), від 14.06.2014 суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон України № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як виключення запису про проведену державну реєстрацію права (обтяження) закон не передбачає, тому застосування скаржником вказаного способу судового захисту в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати відновлення порушеного права.

Враховуючи зазначене слід відмовити в задоволенні скарги в частині вимоги про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження номер 6039660 .

Відтак, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Корольовського відділу Державної виконавчої служби у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - задовольнити частково.

Скасувати арешт нерухомого майна що належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Крайніком Максимом Сергійовичем про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43597366 від 11.06.2014р., номер запису обтяження 6039660 від 17.06.2014р.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала можу бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Маслак