У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Довгань Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частки в спільній сумісній власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року заявник звернулася до суду зі вказаною заявою, посилаючись на те, що 21.09.2023 р. було винесено рішення Деснянського районного суду м. Києва, про визнання частки в спільній сумісній власності подружжя задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати 9 092,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Так, враховуючи фінансовий стан та наявність обставин, що роблять неможливим виконання вищевказаного рішення суду та з метою добровільного та своєчасного виконання рішення оскільки на даний момент перебуває в статусі одіденець (тимчасовий притулок біженців України) в АДРЕСА_1 , заявниця просить розстрочити борг у розмірі 9 092,00 грн. судового збору та 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На 8 (вісім) місяців з погашенням боргу у відповідності до зазначеного графіку, починаючи з 21.09.2023 р. щомісячно і по 21.04.2023 р.

У судове засіданні заявниця сторони по справі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин не явки суду не повідомили, в той же час представником позивача подано до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, та просили відмовити у задоволенні заяви.

Суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 за відсутності сторін, та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2023 р. було винесено рішення Деснянського районного суду м. Києва, про визнання частки в спільній сумісній власності подружжя задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати 9 092,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Так, враховуючи фінансовий стан та наявність обставин, що роблять неможливим виконання вищевказаного рішення суду та з метою добровільного та своєчасного виконання рішення оскільки на даний момент перебуває в статусі одіденець (тимчасовий притулок біженців України) в АДРЕСА_1 , заявниця просить розстрочити борг у розмірі 9 092,00 грн. судового збору та 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення ще не набрало законної сили.

На підтвердження фінансового стану та наявності обставин, що роблять неможливим виконання вищевказаного рішення суду заявниця не надала допустимі та належні докази обставин, що роблять неможливим виконання рішення.

У відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України). Як передбачено ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Пунктом 10постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що привирішеннізаяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення,суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). У відповідності, до ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України«Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Жодних з перелічених обставин, які були б підставою для розстрочення виконання рішення суду, заява ОСОБА_1 не містить. Доказів існування вказаних обставин також не надано суду і в ході розгляду судом заяви.

З урахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 про розстрочення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частки в спільній сумісній власності подружжя про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.Г. Таран