Справа № 216/3670/23
провадження №2/216/1803/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2023 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чирського Г.М.,
за участі секретаря судового засідання Радочин Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовною заявою адвоката Солода Романа Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ВСТАНОВИВ:
25 травня 2023 року адвокат Солод Р.Г. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2018 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти аліменти на утримання двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.
На даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на повному його утриманні.
У зв`язку з вищевикладеним, просить звільнити позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03 березня 2023 року; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала.
Крім того, задля забезпечення принципу диспозитивності, змагальності, відкритості інформації, щодо справи та належного повідомлення відповідача про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280, 282 ЦПК України.
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.
02.11.2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь матері дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.
Згідно довідки виконавчого комітету Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 359 від 30.03.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає без реєстрації з 03.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 77 від 11.05.2023 р. позивач ОСОБА_1 проживає разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 03.03.2022 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 09.02.2023 року) по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Така припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Судом встановлено, що діти проживають з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.
Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі Судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2018.
Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів.
Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, то суд встановив наступне.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на користь позивача, з яким, за встановленими обставинами справи, проживають діти.
З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дітей, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, починаючи з дати звернення до суду з позовом, відповідно до штампу на поштовому конверті, тобто з 26.05.2023 року.
На підставіст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення ними повноліття, що стягуються на підставі судового наказу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2018 року у справі № 216/6131/18 (провадження № 2-н/216/759/18), починаючи з 03 березня 2023 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 травня 2023 року і до досягнення повноліття найстаршою із дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
В частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, допустити негайне виконання рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г.М.Чирський