Справа № 930/1842/23
Провадження № 2-о/930/85/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2023 року Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого - судді Науменка С.М.,

при секретарі Андрущак Л.П.,

учасників справи: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Тимощук Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Тимощук Юлія Леонідівна про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника заявника адвоката Тимощук Юлії Леонідівни звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого в графі мати записана ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 та був складений відповідний актовий запис № 18 від 16.10.2018 року.

20.01.1992 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла ОСОБА_1 частини всього майна, що їй належить на день смерті і на що за законом він матиме право.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить:

Земельна ділянка, площею 2,0600 га, кадастровий номер :01:001:0136, розташована на території Зарудинецької сільської ради Вінницького району (раніше Немирівського району) Вінницької області.

Земельна ділянка, площею 0,6065 га, розташована на території села Йосипенки Зарудинецької сільської ради Вінницького району (раніше Немирівського району) Вінницької області.

Житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Крім позивача, іншим спадкоємцем є ОСОБА_3 .

Після звернення позивача до Державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори, йому було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити вимоги та встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на день її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримує просить її задовольнити.

Представник заявника адвокат Тимощук Ю.Л., в судовому засіданні просить заяву задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в заяві.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26 липня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Виконавчим комітетом Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 16.10.2018 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 20 січня 1992 року, яким заповіла ОСОБА_1 частини всього майна, що їй належить на день смерті і на що за законом він матиме право.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , суду пояснила, що заявника знає давно, та бачила його постійно так, як він за матір`ю доглядав. Пояснила, що ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 проживали разом в АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні надала пояснення суду, що померлу знала добре , так як проживала з нею по сусідству. Заявник ОСОБА_1 її син, почав доглядати за померлою, оскільки вона тривалий час важко хворіла, неодноразово лікувалась у різних медичних закладах, але стан її здоров`я тільки погіршувався, вона переважно була в лежачому положенні та згодом ОСОБА_1 почав проживати разом з матір`ю.

Допитані в судовому засіданні свідки підтверджують той факт, що заявник постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Тимощук Юлія Леонідівна про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_2 , на день її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Науменко