№ справи687/382/23
№2/687/129/2023
27 вересня 2023 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Цугель Т.В.,
з участю представника позивача -
з участю відповідача - ОСОБА_2 ,
з участю представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, про припинення права власності, про визнання права власності на спадкове майно, В С Т А Н О В И В :
Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання з`явилися, позов не визнають, просять відмовити.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.
Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.10.2019 року.
Позивач ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.05.1955 року.
Копіями витягів з державного реєстру актів цивільного стану підтверджується зміна прізвища позивача з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
На момент смерті, ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_7 (донька), ОСОБА_11 (внучка), що підтверджується довідкою №499 від 11.10.2019 року виданою Чемеровецькою селищною радою Хмельницької області та копією книги погосподарського обліку - форма №1 за 2006-2010 рік.
Померлий ОСОБА_5 не залишив заповіт.
Так, згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Проте, державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським О.В. було незаконно видано:
Згідно витребуваної судом частково копії спадкової справи №567/2008 заведеної Чемеровецькою державною нотаріальною конторою 21.05.2008 року до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що 21.05.2008 року ОСОБА_7 від свого імені та імені ОСОБА_6 та 31.08.2020 року ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .. 21.05.2008 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_4 у 2007 році постійно не проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 , спільного побуту не вела, в управління майном після смерті батька не вступила, заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк не подала, а була лише зареєстрованою, а тому не мала жодних правових підстав претендувати на спадкове майно, оскільки з досліджених судом матеріалів цивільної справи за №2-82/2008 року, зокрема позовної заяви з доданими до неї документами, а саме довідки виданої виконкомом Степанівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 10.08.2007 року за № 488 ОСОБА_7 , відповідно до якої померлий ОСОБА_5 , являвся членом двору за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаною адресою постійно проживали: ОСОБА_6 1927 року народження, дружина, ОСОБА_7 1957 року народження, дочка, ОСОБА_11 1981 року народження, внучка (з 2001 року), ОСОБА_4 1955 року народження, дочка (з 2005 року).
Однак в матеріалах справи цивільної справи за №2-82/2008 року міститься спадкова справа №567-2008, заведена Чемеровецькою державною нотаріальною конторою 21.05.2008 року до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій міститься аналогічна довідка видана виконкомом Степанівської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 08.2007 року за № 488 ОСОБА_7 з якої вбачається, що ОСОБА_4 не зазначена, як така, що проживала постійно у домоволодінні по АДРЕСА_2 .
Так, згідно п. 211 наказу за № 283/8882 від 3 березня 2004 р. «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 року (справа №303/1816/17) вказує на те, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що фактичне постійне проживання із спадкодавцем у 2007 році підтверджується довідкою про постійне проживання від 10.08.2007 року за № 488, яка була подана до суду ОСОБА_7 в 2008 році та довідкою №499 від 11.10.2019 року, яка була подана до суду в 2023 році позивачем та копією книг погосподарського обліку - форма №1 за 2006-2010 рік.
Отже, ОСОБА_4 рахується такою, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.
Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно правової позиції Верховного Суду, наведеного в постанові від 11 грудня 2019 року по справі №414/811/17 свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.02.2016 року.
Згідно витребуваної судом копії частково спадкової справи №283/2015 заведеної ОСОБА_12 , приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу 30.06.2015 року до майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що 30.06.2015 року ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори з відмовою від належної їй частки у спадщині на користь сина ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 30.06.2015 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .. 02.10.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 ..
Суд також не бере до уваги пояснення представника відповідача, що ОСОБА_6 , ще 10.08.2007 року подала заяву про відмову від належної їй частки у спадщині, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , після чого єдиним спадкоємцем, який вступив у спадщину після смерті батька та успадкував земельну ділянку стала його донька - ОСОБА_7 , оскільки 21.05.2008 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_6 на 1/2 земельної ділянки, яке ніким не оспорювалося і не було скасоване.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.02.2016 року.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
З витребуваної судом цивільної справи 686/6867/16-ц вбачається, що у березні 2016 році ОСОБА_4 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_13 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_7 , яку ухвалою суду від 01.07.2016 року залишено без розгляду.
Також, з досліджених судом матеріалів цивільної справи №687/1251/16-ц вбачається, що у вересні 2016 році ОСОБА_4 звернулася до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсними заяви про відмову від спадщини та свідоцтв про право на спадщину, з вимогами: -визнати недійсною заяву, виконану від імені ОСОБА_6 , про відмову від належної їй частки у спадщині ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 , засвідчену секретарем Степанівської сільської ради Чемеровецького району Гаджальською О.М. 26.06.2015 року (зареєстровано в реєстрі за № 16); -визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2015 року приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. і зареєстровані в реєстрі за №№1986, 1988, 1990, за якими ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.08.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсними заяви про відмову від спадщини та свідоцтв про право на спадщину, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 19.10.2017 року рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.09.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_4 задоволено. Проте, постановою від 04.09.2019 року Верховного Суду - рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 19.10.2017 року - скасовано, рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.09.2017 року - залишено в силі.

Так, у серпні 2020 року позивач ОСОБА_4 звернулася до нотаріальних органів із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 ..

Згідно отриманої позивачем архівної довідки №2570/01-18 від 15.09.2020 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа №567-08 від 21.05.2008 року, спадкоємцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину.

10.03.2023 року Першою державною нотаріальною конторою надано відмову №178/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину було видано уже іншим спадкоємцям.

Станом на сьогодні позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на 4/9 частини земельної ділянки площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 у нотаріальному порядку та можливості зареєструвати право власності на вказане майно, а тому для подальшого ефективного відновлення порушеного права на спадщину необхідним є визнати право власності на 4/9 частини земельної ділянки площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в судовому порядку.

Згідно абзацу 3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, при визнанні недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на 4/9 частину земельної ділянки за ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне припинити право власності ОСОБА_2 на 4/9 частину земельної ділянки площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом слід зазначити, що відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного Кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 Цивільного кодексу України.

Твердження представника відповідача щодо застосування строків позовної давності відносно прийняття спадщини ОСОБА_4 не застосовуються, оскільки остання вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів витрат на професійну правничу допомогу суду не надано, однак судом враховується те, що представником позивача заявлено, що докази понесення витрат на професійну (правничу) допомогу, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 392, 1223, 1261, 1267, 1301 ЦК України, ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.05.2008 року за р. №2545 виданого державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським О.В. ОСОБА_6 про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в частині права на спадщину на 1/6 частину земельної ділянки площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.05.2008 року за р. №2541, виданого державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським О.В. ОСОБА_7 про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в частині права на спадщину на 1/6 частину земельної ділянки площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012.

Визнати недійсним Державний акт від 05.03.2009 року про право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в частині права власності на 4/9 частину земельної ділянки площею 1,337 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину №1988 від 02.10.2015 року, виданого приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявським В.Б. ОСОБА_2 про право на спадщину на земельну ділянку, площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: 0:02:002:0012 :02:002:0012) в частині права на спадщину на 4/9 частину земельної ділянки, загальною площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 4/9 частину земельної ділянки, загальною площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: :02:002:0012 в порядку спадкування.

Припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 4/9 частини земельної ділянки, загальною площею 1,3378 гектари, кадастровий номер: 0:02:002:0012 :02:002:0012).

Заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29.03.2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2023 року.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований АДРЕСА_4 .

Суддя Борсук В.О.