06.10.2023 Єдиний унікальний номер 205/9585/23
Номер провадження: 2-н/205/549/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 19.06.2019 року №18 за період з серпня 2020 року по 28 серпня 2023 року у розмірі 9 228 грн. 38 коп. та судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до зазначених положень ЦПК України заявником та боржником у наказному провадженні мають бути особи, які мають цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до ст. 33 ЦК України, неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Згідно отриманої судом відповіді № 259117 від 05.10.2023 року із Єдиного державного демографічного реєстру дата народження боржника ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення із даною заявою така особа є неповнолітньою, тому не може нести самостійно відповідальності за даними зобов`язаннями.

При цьому в даному випадку матеріали заяви про видачу судового наказу не підтверджують тієї обставини, що така неповнолітня особа укладала відповідний договір з стягувачем.

Відтак, до свого до повноліття така особа не є стороною в правовідносинах із заявником щодо наданих послуг з управління багатоквартирним будинком., оскільки згідно Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» саме її батьки мають забезпечити виховання, навчання і розвиток дитини, в тому числі матеріальне утримання дитини, належні умови проживання, що включає і оплату комунальних послуг.

Тобто неповнолітня особа, щодо правовідносин з утримання житлового фонду та прибудинкової території, не має цивільної процесуальної дієздатності, у зв`язку з чим заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статей 42, 47, 163 ЦПК України.

Також чинним процесуальним законодавством не передбачена можливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку через пред`явлення вимоги до неповнолітньою особи виник спір про право, у зв`язку із чим у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст.163-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: Д.В. Мовчан

.