Ухвала

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 363/3965/15

провадження № 61-11437зно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії у складі суддів: Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І., Антоненко Н. О., Русинчука М. М. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , Національний Банк України, про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2023 року до Верховного Суду подано заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами, яку зареєстровано Верховним Судом 02 жовтня 2023 року.

До зазначеної заяви додано заяву про відвід колегії у складі суддів: Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І., Антоненко Н. О., Русинчука М. М. Заява мотивована тим, що постанова Верховного Суду від 23 лютого 2022 року є логічно суперечливою. Вказану постанову він оцінює як таку, в якій сприйнято його доводи щодо наявності у нього прав споживача та що Вишгородський районний суд Київської області мав право розглядати справу. З огляду на наведене вважав, що йому підлягає поверненню судовий збір у розмірі

12 180,00 грн. У протилежному випадку Верховний Суд мав скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до Печерського районного суду міста Києва. Однак у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022року питання повернення судового збору не вирішено, у зв'язку з чим 24 жовтня 2022 року він звернувся до Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у складі судді Краснощокова Є. В. його заяву повернуто без розгляду з посиланням на статті 44, 260 ЦПК України. Ухвала мотивована тим, що з урахуванням меж касаційного перегляду, Верховний Суд питання порушення правил територіальної підсудності не вирішував, тому і не вбачає підстав для розгляду його заяви, яка є зловживанням процесуальними правами. Разом з тим такий висновок є помилковим, оскільки такі підстави касаційного оскарження були в касаційній скарзі банку, суд орієнтувався на свою фінальну постанову Верховного Суду від 23 лютого 2022 року та не витребував з суду першої інстанції матеріали цивільної справи і не дослідив текст вказаної касаційній скарзі банку, тому його заява була подана в межах касаційного оскарження. У листопаді 2022 року він повторно направив до Верховного Суду більш вмотивовану заяву про ухвалення додаткового рішення у колегіальному складі з акцентом для об'єктивного розгляду на витребування і дослідження матеріалів судової справи. Однак ухвалою Верховного Суду у складі судді Краснощокова Є. В. від 10 листопада 2022 року його дії знову визнано зловживанням із поверненням заяви. У грудні 2022 року він втретє звернувся з мотивованою заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій навів додаткові аргументи для ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року йому знову повернуто його заяву з кваліфікацією зловживанням процесуальними правами. У березні 2023 року він вчетверте подав заяву про ухвалення додаткового рішення, однак з інших підстав, ніж попередні заяви. Він мав сумніви щодо неупередженості й об`єктивності судді-доповідача Краснощокова Є. В., у зв`язку з чим подав заяву про його відвід, яка взагалі була проігнорована та повернута йому разом з доданими до неї матеріалами та ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2023 року про повернення заяви на підставі статті 44 ЦПК України. Саме суддя Краснощоков Є. В. є автором правової помилки у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, яка ним допущена по неуважності і недбалості. Інші члени судової колегії по тій же недбалості та неуважності не помітили і колективно підписали постанову. При цьому повернення йому одноособовими ухвалами заяв про ухвалення додаткового рішення через зловживання процесуальними правами було прикриттям власної очевидної помилки за фінальною постановою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року. З огляду на викладене, вважає наявність у діях судді ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, у зв'язку з чим він подав дисциплінарну скаргу щодо судді до Вищої ради правосуддя. Вказана заява не розглянута із-за несформованої служби дисциплінарних інспекторів, однак він не повинен бути заручником при захисті своїх прав. Колегія суддів підлягає відводу й з тих підстав, що правова помилка, допущена ними, може бути виправлена, однак іншою колегією, яка здійснить об'єктивний розгляд.

Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

Згідно з частинами першою - третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І., Антоненко Н. О., Русинчука М. М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, а зводиться до незгоди заявника з постановою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року та процесуальними рішеннями суду в цій справі.

Враховуючи необґрунтованість, питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід колегії у складі суддів: Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І., Антоненко Н. О., Русинчука М. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Краснощокова Є. В., Дундар І. О., Крата В. І., Антоненко Н. О., Русинчука М. М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук