КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/7777/22

05 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Колесник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 30 грудня 2021 року між нею та відповідачкою було укладено попередній договір, посвідчений Леденьовим І.С., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 12412.

Зазначає, що пунктом 1 попереднього договору визначено, що продавець зобов`язується продати покупцю, а покупець зобов`язується купити у продавця об`єкт нерухомості, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує на те, що пунктом 2 попереднього договору визначено, що договір купівлі-продажу має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 31 березня 2022 року. За взаємною згодою сторін договір купівлі-продажу може бути укладений та нотаріально посвідчений раніше 31.03.2022 року. Продовження строку для укладення договору купівлі-продажу допускається за додатковим погодженням питання між сторонами, яке має бути оформлено нотаріально посвідченим договором.

Зазначає, що станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачка

ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, чим порушує умови

попереднього договору та права позивача. На неодноразові звернення та листи позивача з вимогою надати інформацію про наміри щодо укладення основного договору, чи повернення коштів за попереднім договором або ж укладення додаткових договорів, які б продовжили термін дії попереднього договору, відповідачка ухилялася від надання відповіді.

Зазначає, що вона має гостру необхідність у власному житлі та наразі вимушена винаймати житло, що також є додатковими незапланованими для неї витратами, які відтягують процес придбання власного майна.

Вказує на те, що пунктом 5 попереднього договору визначено, що у разі, якщо продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений шляхом внесення змін до попереднього договору) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, він зобов`язується повернути покупцю отриманий від нього завдаток, а також додатково сплатити суму у розмірі завдатку, переданого за цим попереднім договором. Передача всієї суми (суми завдатку та неустойки)

буде здійснена продавцем протягом трьох діб з дня спливу строку на укладання основного договору. Про отримання повернутої суми завдатку та неустойки (незалежно від того, ким таке повернення буде здійснено) покупцем на ім`я продавця буде видано заяву, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

У разі недотримання строків укладення основного договору продавець повертає всі витрати, пов`язані з ремонтом квартири ( витрати за купівлю будівельних матеріалів, транспортні витрати, роботу працівників та інше).

Крім того, у пункті 7 попереднього договору сторони визначили, що той із них, хто необґрунтовано відмовляється (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений) термін та на вищезазначених ( чи додатково погоджених) умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від договору купівлі-продажу.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти у розмірі 312 590,00 грн., яка складається з 136 000,00 грн.- сума завдатку, 136 000,00 грн.-сума неустойки, відповідно до п. 5 попереднього договору, та 40 590,00 грн. - орендна плата.

Рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 312 590,00 грн. заборгованості та 3 125,90 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 09 червня 2023 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що попередній договір вважається припиненим тоді, коли сторони не уклали основний договір, тобто, в даному випадку не пізніше 31 березня 2022 року, проте позивачка лише 06 червня 2022 року надіслала їй листа, в одному з пунктів якого "пропонувала" надати на її ім"я довіреність на представництво інтересів апелянта перед третіми особами, у тому числі, і перед банківськими установами, з наданням права підпису. На її думку, такими діями позивачка намагалась змусити її надати довіреність.

Звертає увагу на те, що позивачка звернулась до неї з вимогою лише 06 червня 2022 року, тобто, вже після втрати чинності додаткового договору 31 березня 2022 року, окрім того, вважає, що таке звернення не має юридичної сили і не вважається офіційною пропозицією укладення ( продовження) договору .

Посилається також на те, що за усною домовленістю з нею позивачка повинна була з 01 січня 2022 року оплачувати вартість комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 відсвого імені, але жодного разу цього не зробила.

Зазначає, що умову про сплату позивачкою комунальних платежів мало бути внесено до попереднього договору, але нотаріус забула його внести і вони не стали переоформлювати вже підписаний на той момент договір і залишили цю домовленість усною.

Невиконання позивачкою домовленості щодо сплати комунальних платежів привело до виникнення заборгованості в сумі 70 000,00 грн., а тому вважає, що це вона понесла збитки внаслідок невиконання зобов`язань позивачкою.

Звертає увагу на те, що вона не чинила позивачці перешкод у доступі до своєї квартири та до виконання нею ремонтних робіт в квартирі, ключі від квартири знаходяться у позивачки, вона ключів не має, а тому саме позивачка порушила умови попереднього договору.

25 липня 2023 року представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Папазова Галина Анатоліївна подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідачки, в якому просила апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначає, що доводи відповідачки про те, що до 31.03.2022 року позивачка не виходила на зв`язок, уникала спілкування щодо підключення комунікацій та ремонту, не відповідала на повідомлення, є неправдивими, так як не підтверджені жодним доказом. Крім того, спілкування щодо ремонту жодним чином не стосується пропозиції укладення основного договору купівлі-продажу квартири, яка мала надійти від відповідачки з визначенням дати, часу та місця укладення договору в порядку, визначеному ст. 641 ЦК України.

Посилається на те, що не дочекавшись вчинення відповідачкою будь-яких дій по виконанню умов попереднього договору, позивачка зверталась до відповідачки з листами на початку квітня 2022 року та у травні 2022 року, в яких просила прояснити ситуацію з укладенням основного договору купівлі-продажу квартири. У відповідь відповідачка лише повідомила про свій вимушений від`їзд за межі України у зв`язку збройною агресією проти України

06.06.2022 року позивачка звернулась до відповідачки з електронним листом , в якому просила підтвердити свій намір відчужити квартиру АДРЕСА_1 . У разі позитивної відповіді просила вказати дату укладення договору про продовження дії попереднього договору чи дату завершення процесу відчуження квартири та інше, також відповідачці було запропоновано видати довіреність, якою уповноважити або покупця або іншу особу на завершення процедури купівлі-продажу квартири. Саме дане звернення відповідачки сприйняла, як тиск на неї, направлений на шахрайські дії, що є для позивачки дивним з огляду на наявність попереднього договору.

Вважає, що наявні у справі докази підтверджують факт невиконання саме відповідачкою умов попереднього договору, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідачки на користь позивачки передану їй суму завдатку за попереднім договором в сумі 136 000,00 грн. та додатково стягнути суму (неустойку) у розмірі завдатку 136 000,00 грн. відповідно до умови п. 5 попереднього договору

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 повністю підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Папазова Галина Анатоліївна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, посвідчений Леденьовим І.С., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 12412.

Пунктом 1 попереднього договору визначено, що продавець зобов`язується продати покупцю, а покупець зобов`язується купити у продавця об`єкт нерухомості, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного договору, квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Петрівської сільської ради 26.03.2010 року, на підставі рішення виконкому Петрівської сільської ради від 28.01.2010 року, за № 7/1, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 30.03.2010 року, за реєстраційним № 30044726, номер запису: 16/363 в книзі 4.

Пунктом 2 (а) попереднього договору визначено, що договір купівлі-продажу має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 31 (тридцять першого) березня 2022 року ( дві тисячі двадцять другого) року. За взаємною згодою сторін договір купівлі-продажу може бути укладений та нотаріально посвідчений раніше 31.03.2022 року. Продовження строку для укладення договору купівлі-продажу допускається за додатковим погодженням питання між сторонами, яке має бути оформлено нотаріально посвідченим договором.

Відповідно до п. 2 попереднього договору, в цілому сума договору купівлі-продажу квартири має становити 1 264 800 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 30.12.2021 року (1 долар США = 27,2 гривень) складає еквівалент 46 500 (сорок шість тисяч п`ятсот) доларів США 0О центів. Збільшення або зменшення цієї суми при укладанні договору купівлі-продажу допускається лише за взаємною згодою сторін.

Пунктом 3 договору сторони погодили, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу, покупець передав, а продавець отримав від покупця гроші в сумі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 30.12.2021 року (1 долар США = 27,2 гривень) складає еквівалент 5 000 (п`ять тисяч) доларів США 0О цента, до оформлення цього договору, у порядку визначеному чинним законодавством України. Зазначена вище сума розцінюється сторонами як завдаток в рахунок наступного договору купівлі-продажу.

Сторони погодили, що у разі, якщо покупець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі- продажу у визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений шляхом внесення змін до попереднього договору) термін, він не буде витребовувати від продавця повернення йому завдатку, який залишиться у продавця як сплачена у його інтересах (для нього) неустойка. (п. 6 договору)

Пунктом 5 попереднього договору визначено, що у разі, якщо продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений шляхом внесення змін до попереднього договору) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, він зобов`язується повернути покупцю отриманий від нього завдаток, а також додатково сплатити суму у розмірі завдатку, переданого за цим Попереднім договором. Передача всієї суми (суми завдатку та неустойки) буде здійснена продавцем протягом трьох діб з дня спливу строку на укладання основного договору. Про отримання повернутої суми завдатку та неустойки (незалежно від того, ким таке повернення буде здійснено) покупцем на ім`я продавця буде видано заяву справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. У разі недотримання строків укладення основного договору продавець повертає всі витрати пов`язані з ремонтом квартири (тобто витрати за купівлю будівельних матеріалів, транспортні витрати, роботу працівників та інше).

Пунктом 7 попереднього договору сторони погодили, що той із них, хто необґрунтовано відмовляється (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від договору купівлі-продажу.

21 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди, відповідно до умов якого, орендодавець передав орендарю у тимчасове користування належну йому квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Сплата за орендовану квартиру вноситься із розрахунку 2 500,00 грн. на місяць.

Відповідно до розписки від 19 січня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5680,00 грн. за місяць.

Згідно розписки від 18 лютого 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5660,00 грн. за місяць.

Відповідно до розписки від 18 березня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5850,00 грн. за місяць.

Згідно розписки від 19 квітня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5850,00 грн. за місяць.

Відповідно до розписки від 19 травня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5850,00 грн. за місяць.

Згідно розписки від 20 червня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5850,00 грн. за місяць.

Відповідно до розписки від 19 липня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 кошти як оплату за орендне користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3 у розмірі 5850,00 грн. за місяць.

06 червня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку з листом, в якому просила відповідачку надати відповідь, чи має вона намір укладати договір купівлі- продажу квартири.

Задовольняючи позовні ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 136 000,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що вказані кошти були передані позивачкою відповідачці в якості завдатку в рахунок наступного договору купівлі-продажу, відповідно до п. 3 попереднього договору купівлі-продажу, відповідачка взяті на себе зобов`язання за попереднім договором щодо укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не виконала та немає наміру їх виконувати в майбутньому, а тому сплачена позивачкою сума завдатку підлягає поверненню позиваці..

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладено протягом строку (у термін), встановлений попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору купівлі-продажу.

З наявних у справі доказів достовірно встановлено, що 30 грудня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, посвідчений Леденьовим І.С., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 12412. Пунктом 1 попереднього договору визначено, що продавець зобов`язується продати покупцю, а покупець зобов`язується купити у продавця об`єкт нерухомості, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 (а) попереднього договору визначено, що договір купівлі-продажу має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 31 березня 2022 року року. За взаємною згодою сторін договір купівлі-продажу може бути укладений та нотаріально посвідчений раніше 31.03.2022 року. Продовження строку для укладення договору купівлі-продажу допускається за додатковим погодженням питання між сторонами, яке має бути оформлено нотаріально посвідченим договором.

Відповідно до умов п. 2 (в) попереднього договору в цілому сума договору купівлі-продажу квартири має становити 1 264 800 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 30.12.2021 року (1 долар США = 27,2 гривень) складає еквівалент 46 500 (сорок шість тисяч п`ятсот) доларів США 0О центів. Збільшення або зменшення цієї суми при укладанні договору купівлі-продажу допускається лише за взаємною згодою сторін.

В пункті 3 попереднього договору сторони погодили, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу, покупець передав, а продавець отримав від покупця гроші в сумі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок, що за курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на 30.12.2021 року (1 долар США = 27,2 гривень) складає еквівалент 5 000 (п`ять тисяч) доларів США 0О цента, до оформлення цього договору, у порядку визначеному чинним законодавством України. Зазначена вище сума розцінюється сторонами як завдаток в рахунок наступного договору купівлі-продажу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 , на виконання вимог п. 3 договору, передала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 136 000,00 грн.

Також судом встановлено, що між сторонами не було укладено основного договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 5 Попереднього договору сторони погодили, що у разі, якщо продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений шляхом внесення змін до попереднього договору) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, він зобов`язується повернути покупцю отриманий від нього завдаток, а також додатково сплатити суму у розмірі завдатку, переданого за цим Попереднім договором.

З огляду на те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана відповідачці грошова сума в розмірі 136 000,00 гривень є авансом, а не завдатком та підлягає поверненню позивачці.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13, та у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 639/9339/16-ц (провадження № 61-513св18), від 01 вересня 2020 року у справі № 522/15584/17 (провадження № 61-18085св19), від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц (провадження № 61-18537св19).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 також просила суд стягнути з відповідачки на її користь 136 000,00 грн. неустойки,відповідно до умов п. 5 попереднього договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивачкисуми неустойки у розмірі 136 000,00 грн.,суд першої інстанції посилався на доведеність та обгрунтованість вказаних позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 548 цього Кодексу виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою-другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За змістом статей 629, 635 ЦК України, при вирішенні спору про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду необхідно встановити причину неукладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з`ясувати умови відповідальності, встановлені попереднім договором.

Судом встановлено, що у п. 5 попереднього договору сторони погодили, що у разі, якщо продавець буде відмовлятися (ухилятися) від укладення договору купівлі-продажу в визначений у пункті 2 цього попереднього договору (чи додатково погоджений шляхом внесення змін до попереднього договору) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, він зобов`язується повернути покупцю отриманий від нього завдаток, а також додатково сплатити суму у розмірі завдатку, переданого за цим попереднім договором. Передача всієї суми (суми завдатку та неустойки) буде здійснена продавцем протягом трьох діб з дня спливу строку на укладання основного договору. Про отримання повернутої суми завдатку та неустойки (незалежно від того, ким таке повернення буде здійснено) покупцем на ім`я продавця буде видано заяву справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. У разі недотримання строків укладення основного договору продавець повертає всі витрати пов`язані з ремонтом квартири (тобто витрати за купівлю будівельних матеріалів, транспортні витрати, роботу працівників та інше).

За приписами статей 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 воєнний стан продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, - з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб;

Указом Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, - з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб;

Указом Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, - з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб;

Указом Президента від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, - з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб;

Указом Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, - з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб;

Указом Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, - з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб (до 18.08.2023).

До апеляційної скарги відповідачем було надано докази того, що вона виїхала з території України 12.03.2022 року, а тому не мала змоги укласти основний договір. Окрім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачка відмовлялась, або ухилялась від укладання основного договору. З наданої до суду першої інстанції переписки з додатку Viber вбачається, що відповідачка повідомила позивача, що вимушена була виїхати закордон у зв`язку із збройною агресією РФ проти України.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що відповідачка не могла укласти основний договір купівлі-продажу квартири до 31 березня 2022 року з незалежних від неї обставин та причин.

Отже,позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту необґрунтованого ухилення відповідачки від укладення основного договору, а тому відсутні правові підстави для застосування до відповідачкивідповідальності у виді неустойки, передбаченої у пункті 5 попереднього договору.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 також просила суд стягнути з відповідачки на її користь 40 590,00 грн. на відшкодування понесених нею витрат по оплаті орендної платаза орендоване житло в м.Києві.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачкина користь позивачки40 590,00 грн. витрат по ополаті орендної плати, суд першої інстанції посилався на доведеність вказаних позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції не грунтуються на встановлених дійсних обставинах справи, наданих сторонами доказах та вимогах закону.

Згідно вимог ч. 3 ст. 635 ЦК України,зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами не було укладено основного договору купівлі- продажу квартири, а тому строк дії попереднього договору припинився 01 квітня 2022 року. Причини неукладення основного договору купівлі-продажу не щне залежали від волі відповідачки, а тому відсутні підстави для покладення на неї обов`язку по відшкодуванню понесених позивачкою витрат по оплаті орендної плати за квартиру от

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачкив частині стягнення з відповідачки на її користь 40 590, 00 грн. понесених витрат на оплату орендної плати за квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яку вона орендувала для власного проживання на підставі договору оренди від 21 грудня 2014 року.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сумиавансу у розмірі 136 000,00 грн. та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатом розгляду апеляційної скарги апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - частина 4 статті 382 ЦПК України.

Згідно вимог частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України - частина 1 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 125,90 грн.

При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 688,85 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено частково (на 56,50%), рішення суду скасовано та ухвалене нове судрве рішення про часткове задоволення позовних вимог, а тому зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 359,77 грн. ; з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 649,20 грн.

Керуючись ст.ст. 15,16, 526, 546, 548, 549, 570, 611, 626, 628, 629, 635 ЦК Ураїни, ст.ст. 76, 81, 82, 133, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) суму авансу у розмірі 136 000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 359,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 649,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий: Судді: