Провадження № 4-с/756/81/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявленої скарги заявник посилається на те, що 20.02.2020 рішенням Оболонського районного суду м. Києва з ОСОБА_2 на користь заявника були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.12.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду 28.07.2023 було видано виконачий лист, який пред`явлено до примусового виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 14.08.2023 заявник отримала повідомлення державного виконавця від 04.08.2023 про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, на підставі того, що пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. Скаржник вважає, що дії виконавця є неправомірними, оскільки ураховуючи положення Сімейного кодексу України, ЗУ "Про виконавче провадження" строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не було нею пропущено, відтак скаржник вимушений звернутись до суду із зазначеною скаргою.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги повідомлялася. При цьому, 22.09.2023 заявник подав до суду заяву, в якій просила розглянути скаргу за її відсутності, вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник суб`єкту оскарження, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлялися.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва № 756/16606/19 від 20.02.2020 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.12.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На виконання вищезазначеного рішення суду, 28.07.2023 було видано виконавчий лист № 756/16606/19, який стягувачем пред`явлено до примусового виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

04.08.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєвим В.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого листа № 756/16606/19 стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 2 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ч. 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Матеріали даної справи не містять доказів, що після досягнення найстаршою дитиною повноліття, в порядку 183 СК України хтось із батьків звертався до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

До того ж, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва № 756/16606/19 від 20.02.2020 стягнуто аліменти на утримання трьох дітей.

Найменшому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 років виповниться лише ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи те, що аліменти стягнуто на утримання трьох дітей, найменшому сину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 років виповниться лише ІНФОРМАЦІЯ_4, то строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2020 про стягнення аліментів не виконано, зокрема, період на який призначенні платежі по сплаті аліментів триває, отже станом на день винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, строк пред`явлення до виконання цього виконавчого документу, встановлений ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не закінчився.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи зазначене вище, дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними, а повідомлення є таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а відтак до задоволення вимог скарги.

Керуючись статтями 4, 5, 76-81, 258-260, 354, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. з винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. від 04.08.2023 про повернення виконавчого листа № 756/16606/16, виданого 28.07.2023 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей стягувачу, без прийняття до виконання.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєва В.В. вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 756/16606/16, виданого 28.07.2023 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Ткач