Справа № 180/309/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» - звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму заборгованості у розмірі 65600,00 гривень, суму сплаченого судового збору в розмірі 2684 гривень та судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000 гривень. Позов обґрунтовано тим, що 20 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4343338 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту - 20 липня 2021 року вказується у графіку платежів, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 договору (п.1.4 Кредитного договору). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало кредит в сумі 20000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору знижена процентна ставка 0,57% в день. 20 липня 2021 року відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3420,00 гривень. У зв`язку з чим відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів - до 19 серпня 2021 року за стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбалася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. 19 серпня 2021 року відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідачка оплату за кредитом не здійснювала. Пп.3 п.5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 03 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідачку на її електронну пошту. Станом на дату звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 складає 20000 гривень - тіло кредиту та 45600 гривень - нараховані проценти, а всього - 65600,00 гривень.

Ухвалою від 22 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без виклику сторін.

28 квітня 2023 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд частково задовольнити позов та стягнути з неї на користь позивача 20000 гривень кредитної заборгованості та 1500 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу. Відзив обгрунтовано тим, що вона вважає кредитний договір дійсним, факт перерахунку коштів відповідачці за цим договором також під сумнів не ставиться, вона не заперечує переходу до позивача у справі внаслідок укладання договору факторингу від 03 травня 2022 року прав вимоги за кредитним договором від 20 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та нею. Нею визнається сплата позичальником у якості виконання своїх договірних зобов`язань частини боргу в сумі 3420 гривень, проведена 20 липня 2021 року. Строк кредитування закінчився 20 липня 2021 року, при цьому вона здійснила платіж у сумі 3420 гривень, спрямований на погашення процентів, а не продовження строку дії договору. Позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Тому, строк кредитування закінчився 20 липня 2021 року. Також вважає, що вартість витрат на правову допомогу є завищеною, неспівмірною розміру позовних вимог.

17 травня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він прсить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив обгрунтована тим, що з доводами відповідачки, які викладені у у відзиві, позивач не погоджується та вважає такми, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Вказує ті ж підстави, що і містяться в позовній заяві.

За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Кредитор) є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28 лютого 2017, видане Національним банком України. Також, ТОВ «Авентус Україна» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28 лютого 2017р. №756 (а.с. 5,6).

20 червня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4343338 про надання споживчого кредиту (а.с. 11-13).

Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору № 4343338 про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Відповідно до п.п. 2.1 п.2 Кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

За положеннями п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1-4.2.4) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1-4.3.2) Договору.

За змістом п. 6.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту.

Для підписання Кредитного договору відповідачкою було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «А503853» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали Кредитний договір.

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів (а.с.16).

Відповідно до картки обліку Договору відповідачка 20 липня 2021 року здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі 3420,00 грн. А залишок заборгованості становить 20000 грн. (основний борг) + 45600 грн. (проценти з 21.07.2021 по 17.11.2021 року включно) = 65600 грн. (а.с. 25-29).

Підпунктом 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

03 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором №4343338 (а.с.18-24).

Згідно копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за договором Факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №03-05/2022 від 03 травня 2022 року ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором №4343338, в загальному розмірі 65600,00 гривень, з яких: 20000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 45600,00 гривень заборгованість за відсотками.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідачку шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору (а.с.30).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язння за Договором № 4343338 про надання споживчого кредиту від 20 червня 2021 року, в той час відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке є правонаступником кредитодавця.

ОСОБА_1 не заперечує того, що нею укладено договір споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» і отримано 20000 грн. строком до 20.07.2021 року. Також, відповідачка не заперечує, що 20.07.2021 року нею здійснено оплату на рахунок Кредитора 3420,00 грн., однак вважає, що строк кредитування закінчився 20.07.2021 року (останній день дії кредитного договору). При цьому, в цей день, 20.07.2021 року, вона здійснила платіж у сумі 3420,00 грн., спрямований на погашення процентів, а не на продовження строку дії договору. Позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Отже, на думку відповідачки, нарахування позивачем заборгованості по відсоткам за період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим.

Відповідно до пункту 1.4 Договору № 4343338, строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іментується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього Договору.

Відповідно до розділу 4 Договору, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2 (пп.4.2.1-4.2.4) Договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3. (пп.4.3.1-4.3.2) Договору.

Відповідно до п.4.2. Договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація): п.4.2.1 передбачає, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. Договору.

Відповідно до п.4.2.2 Договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж, не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту», або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на веб-сайті в розділі «Зворотній зв`язок», вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження сторку користування кредитом.

Пунктом 4.2.3 кредитного договору передбачено, що товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача для продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про продовження нового сроку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та /або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазаначені в договорі.

Пунктом 4.2.4 кредитного договору передбачено, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кердтиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазанчених в пп.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті.

Пунктом 4.3 договору встановлюється порядок автопролонгації строку кредиту.

Відповідно до п. 4.3.1 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно п. 4.3.2 споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 Договору.

Пункт 4.4 - вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля Сторін передбачена в п. 4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в останній день дії договору (20.07.2021 року) повністю сплатила суму нарахованих за договором відсотків і не повідомила позивача про небажання продовжити строк користування кредитом, як то передбачено п.4.2.2 договору, то вважається, що вона зробила пропозицію (оферту) кредитодавцю щодо продовження строку користування кредитом.

Разом з тим, позивач не надав доказів акцептування пропозиції споживача ОСОБА_1 на продовження строку користування кредитом з 21.07.2021 року до 19.08.2021 року, як це передбачено п.4.2.3 договору.

Отже, строк дії договору закінчився 20.07.2021 року.

Таким чином, нарахування відсотків за договором про надання споживчого кредиту № 4343338 після 20.07.2021 року, є неправомірним.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною суму заборгованості за Договором № 4343338 про надання споживчого кредиту від 20 червня 2021 року, в розмірі 20000 грн., які підлягають стягненню з відповідачки.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 45600,00 грн., то вона є недоведеною належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 273 від 21 лютого 2023 року.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 818,30 гривень.

Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

07 липня 2022 року між адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в особі директора Москалюка А.М., було укладено договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 (а.с. 38).

Обсяг виконаних робіт визначений в звіті про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, згідно з яким, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надано правову допомогу на загальну суму 8000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 68 від 10 лютого 2023 року (а.с. 39-41).

Під час розгляду справи у відзиві стороною відповідача було заявлено про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1500 гривень.

Пунктом 3 ч.2 ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст.141 КПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 818,30 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2439,04 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4343338 від 20 червня 2021 року в розмірі 20000,00 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 818,30 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 2439,04 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», , адреса: 03150, м.Київ, вул.Загородня, 15, оф.118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2023 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна