Житомирський апеляційний суд
Справа №288/886/23 Головуючий у 1-й інст. Рудник М.І.
Категорія 21 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

12 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Григорусь Н.Й., Павицька Т.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 288/886/23 за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №288/886/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Попільнянська селищна рада Житомирського району Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод в користуванні власністю

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою : АДРЕСА_1 шляхом приведення межі належної йому земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:004:0098 у відповідність та усунути накладку.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 липня 2023 року призначено у справі судову земельно - технічну експертизу.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив вищезазначену ухвалу до Житомирського апеляційного суду.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 липня 2023 року залишено без змін.

19 вересня 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, у якій вона просить вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, які понесла сторона позивача за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 липня 2023 року в розмірі 2500,00 грн.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити в ухваленні додаткового рішення. Зазначав, що суд вже вирішив питання про розподіл витрат, відмовивши у задоволенні клопотань представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу, тому адвокат Ковальова Я.С. не вірно трактує положення ст. 141, 246 ЦПК України, відтак її заява не підлягає задоволенню.

Сторони в судове засідання не з`явились, просили розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, та подала попередній розрахунок витрат на надану професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції на підтвердження її обсягу і виконаних робіт та вартості, що дозволяло останній скористатися положеннями частини восьмою ст.141 ЦПК України (а.с. 186).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 липня 2023 року залишено без змін. Відмовлено у задоволенні клопотань представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу(а.с.221-223).

19.09.2023 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучила наступні докази: акт прийому-здачі робіт від 14 вересня 2023 року; детальний опис робіт від 14 вересня 2023 року; квитанції( перекази) від 29 серпня та від 14 вересня 2023 року.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 3, ч. 4 ст. 258 ЦПК України).

Крім того, слід враховувати, що згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В свою чергу, у статті 270 ЦПК України законодавець визначив, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції у даній справі за своєю суттю є судовим рішенням, а не рішенням суду, оскільки прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, якою вирішено процесуальне питання, а саме питання про призначення експертизи.

У постанові Житомирського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що питання відшкодування витрат на правничу допомогу згідно положень ст. 141 ЦПК України вирішується судом при вирішенні спору по суті, тому стягнення витрат на правничу допомогу на такій стадії судового розгляду є передчасним та задоволенню не підлягає.

Таким чином, судом апеляційної інстанції остаточного рішення по суті спору у справі № 288/886/23 не було прийнято, а по суті вирішено лише процесуальне питання, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність правової підстави для розподілу судових витрат за наслідками перегляду ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 липня 2023 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

За приписами ст. 270 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 270, 368, 381, 382 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: