ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8932/23 Справа № 213/3447/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Чумаченко С.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг цивільну справу № 213/3447/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року, яка складена та підписана 21 серпня 2023 року, (суддя Мазуренко В.В.), постановлену в приміщенні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, яку обґрунтував тим, що він є сином ОСОБА_2 , 1946 року народження, яка є людиною похилого віку та за станом здоров`я потребує стороннього догляду, лікування, не може проживати сама та обслуговувати себе. Заявник проживає з матір`ю та здійснює за нею догляд, у якої, крім нього, немає інших близьких родичів, які б могли здійснювати догляд та піклування. Від встановлення вказаного факту залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_4 просив суд встановити факт його постійного проживання з матір`ю ОСОБА_2 , знаходження її на його утриманні та здійснення ним постійного догляду за нею, як за особою похилого віку, яка має тяжкі хронічні захворювання та потребує такого догляду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала суду мотивована тим, що встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку, заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та, у разі незгоди із прийнятим рішенням, оскаржити його у судовому порядку. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження відповідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України

КОРОТКИЙ ЗМІСТВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що в результаті відмови у відкритті провадження по справі судом були порушені права заявника на доступ до правосуддя, та порушено інтереси його хворої матері на догляд сином за рішенням суду. Опіка (піклування) стосовно матері ОСОБА_1 не оформлювалася, оскільки суд розглядає справи про встановлення факту перебування на утриманні. Звернення до органів соціального захисту, опіки та піклування для вирішення питання оформлення догляду за хворою матір`ю, є не обов`язком заявника, який здійснює фактично догляд за своєю матір`ю, а є його правом.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту його постійного проживання з матір`ю ОСОБА_2 , знаходження її на його утриманні та здійснення ним постійного догляду за нею, як за особою похилого віку, яка має тяжкі хронічні захворювання та потребує такого догляду.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що встановлення вказаного факту не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку, заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та, у разі незгоди із прийнятим рішенням, оскаржити його у судовому порядку. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження відповідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Проте, суд з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можливо з наступних підстав .

Згідно положень статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частин 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Як слідує зі змісту поданої заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання з матір`ю, знаходження її на його утриманні та здійсненням ним постійного догляду, як за особою, що потребує такого догляду, вказавши, що від встановлення зазначених фактів залежить виникнення його особистих прав та можливість безперешкодно реалізувати ці права.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку, але суд першої інстанції не звернув уваги на те, що крім встановлення даного факту, заявник просив встановити факт постійного проживання з матір`ю та знаходження її на його утриманні, а ці факти згідно з вимогами статті 315 ЦПК України підлягають встановленню в судовому порядку.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Суд першої інстанції крім того, відмовляючи у відкритті провадження, належним чином не встановив коло заінтересованих осіб та не з`ясував конкретну мету встановлення вказаного факту.

Суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2023 року про відмову у відкритті провадження , скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко