Справа № 570/2466/23
Номер провадження 2/570/806/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визначення часток, -

в с т а н о в и в :

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Пуховою Н.Ю. позивачці по справі та її братові ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Вулиця ОСОБА_3 на даний час перейменована на АДРЕСА_2 , згідно рішення сесії Корнинської сільської ради №16 від 23 грудня 2015 року.

Брат позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Спадщину після смерті брата, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки площею 0,24 га, прийняла мати ОСОБА_4 ,1933 року народження, яка на момент смерті брата була його спадкоємцем за законом першої черги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки - ОСОБА_5 , померла.

Позивачка проживала на час смерті матері разом з нею, тому вважала себе такою, що прийняла спадщину після її смерті, а відповідно і після смерті брата.

Спадкове майно позивачка фактично прийняла, користується ним, доглядає, обслуговує власним коштом.

На даний момент у позивачки виникли технічні питання по оформленню земельної ділянки, і виявилося, що земельна ділянка належить їм з братом, і без визначення часток, вона не має можливості розпорядитися вказаною земельною ділянкою.

Після цього виявилося, що позивачка не може оформити і спадщину після смерті брата, оскільки на момент смерті, він хоч і проживав з матір`ю в селі Колоденка, але був зареєстрований в м.Рівне.

Враховуючи, що будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці належав позивачці та її брату по 1/2 частки, відтак частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та становлять по 1/2 частини.

Захистити свої права власника та спадкоємця, іншим шляхом, крім звернення до суду, позивачка не має можливості. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном три місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили та визначити, що частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,24 га, яка знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , становлять по 1/2 частці кожного.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задоволити.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі Корнинської сільської ради, позовні вимоги визнають.

Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 березня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Пуховою Н.Ю. позивачці по справі та її братові ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку площею 0,24 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Вулиця ОСОБА_3 на даний час перейменована на АДРЕСА_2 , згідно рішення сесії Корнинської сільської ради №16 від 23 грудня 2015 року.

Брат позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Спадщину після смерті брата, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки площею 0,24 га, прийняла його мати ОСОБА_4 ,1933 року народження, яка на момент смерті брата була його спадкоємцем за законом першої черги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки - ОСОБА_5 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

Позивачка проживала на час смерті матері разом з нею, тому вважала себе такою, що прийняла спадщину після її смерті, а відповідно і після смерті брата.

Листом Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 31.05.2023, позивачці повідомлено про можливість звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На момент смерті брат позивачки ОСОБА_2 був зареєстрований у АДРЕСА_3 .

Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті матері, а відповідно і після смерті брата, оскільки фактично проживала з матір`ю на момент її смерті, а тому окремо із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини як єдиний спадкоємець першої черги за законом, їй було повідомлено про неможливість прийняття спадщини у зв`язку з неможливістю надати підтверджуючі документи про факт прийняття спадщини та пропуском встановленого строку звернення до нотаріуса для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає можливим надати позивачці додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю 3 місяці, так як існують підстави вважати, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно із п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно із ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1,2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, то частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно із ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності па земельну ділянку виникає за рішенням суду (п,«г» ч.І ст.87 ЗК України).

За нормами ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи, що будинок який знаходиться на спірній земельній ділянці належав позивачці та її померлому брату по 1/2 частки, відтак частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та становлять по 1/2 частини, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Корнинської сільської ради Рівненського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визначення часток - задоволити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном три місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Визначити, що частки співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,24 га, яка знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , становлять по 1/2 частці кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , орган що видав 5610, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Корнинська сільська рада Рівненського району Рівненської області, вул. Центральна, 41 б, с.Корнин Рівненського району, 35304, .

Повне судове рішення складено 05.10.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.