Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/880/23
провадження № 2/650/313/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого Сікора О.О.,
із секретарем Чечун В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до Калинівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , який заповіту не залишив.
На час смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 фактично постійно проживали разом за адресою АДРЕСА_1 . Шлюб між останніми був укладений 16 серпня 1969 року.
Також у співвласності позивачки та спадкодавця, як спільне сумісне майно, але записане на ім`я спадкодавця знаходився домоволодіння, яке розташоване за адресою по АДРЕСА_1 , свідоцтво про право власності на будинок було знищено під час артелирійського обстрілу та послідуючого за ним руйнування та пожару.
Звернувшись до нотаріальної контори позивач отримала роз`яснення, що їй без оригіналів правовстановлюючих документів неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, та рекомендовано звернутися до суду. На судове засідання позивач та представник позивача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити.
На судове засідання представник відповідача не з`явився.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.
Крім того у співвласності позивачки та спадкодавця, як спільне сумісне майно, але записане на ім`я спадкодавця знаходилося домоволодіння, яке розташоване за адресою по АДРЕСА_1 характеристика якого складається з «А» житловий будинку загальною площею 105,6 метрів квадратних а також літня кухні та сараїв Г сараї Д , право власності підтверджувалось свідоцтвом про право особистої власності та було записано в реєстрову кадастрову книгу під №21. 13 травня 1987 року, свідоцтво було знищено в процесі артелирійського обстрілу та послідуючого за ним руйнування та пожару, вказаний факт підтверджується «Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської фередації від 14 червня 2023 року, в якому зазначено, що власником вказаного будинку є ОСОБА_1 . Комісія діяла на підставі наказу начальника Калинівської СВА від 17.04.2023 року №55. Вказане домоволодіння знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці, яка була приватною власністю спадкодавця.
Так судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 був власником спірних земельних ділянок та будинку, підтверджуючі документи про, що наявні лише у вигляді фотокопій, а оригінали були знищені під час обстрілу будинку, за відсутності оригіналів вказаних документів нотаріус відмовив позивачу в отриманні свідоцтва про право власності, позивач була дружиною померлого та проживала з ним по день його смерті, а отже вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, що врегульовані нижченаведеними нормами Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого, якому на момент смерті належало майно у виді вказаної земельної ділянки та будинку, а отже він має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до нього у порядку спадкування. Факт прийняття спадщини у встановлені строки підтверджується фактом постійного проживання позивача з померлим на момент смерті останньої. Оскільки позивач прийняв спадщину після чоловіка у встановленому порядку слід констатувати прийняття ним у спадщину вказаного права власності, яке належало померлому у відповідності до вищевказаних обставин та не припинилося у зв`язку зі смертю. Отже, позивач як такий, що прийняв спадщину має право вимагати визнання за ним права на спадщину, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який прийняв спадщину у виді права, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті чоловіка, у виді вказаного права власності, яке належало останньому на момент смерті. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265, 280-289 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до Калинівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (місце знаходження: Херсонська область, Бериславський район, смт Калинівське, вул. Шкільна, 114) про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом задовольнити.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.
Суддя: О.О. Сікора