Справа № 2-н-1787/09
Провадження № 4-с/522/70/23
УХВАЛА

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Кредитна спілка «Перше Кредитне товариство»,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 21.08.2023 року через систему «Електронний суд» надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Кредитна спілка «Перше Кредитне товариство».

Матеріали скарги суддя отримала 22.08.2023 року.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Кредитна спілка «Перше Кредитне товариство» залишено без руху.

29.08.2023 року на адресу суду подано заяву представника скаржника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування скарги вказано, що у вересні 2009 р. Приморський районний суд міста Одеси розглянув справу за позовом Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 14856,84 гривень. 21.09.2009 р. суд видав стягувачу судовий наказ № 2-1787. Про розгляд судом цієї справи заявник раніше не знала. 27 листопада 2009 р. державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції Макаренко Ю.С. відкрив виконавче провадження № 16115343 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . На момент відкриття виконавчого провадження заявник мала прізвище ОСОБА_4 , прізвище на ОСОБА_5 вона змінила 23 серпня 2014 р., уклавши шлюб з ОСОБА_6 . 14 грудня 2009р. державний реєстратор Донецької філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції зареєстрував обтяження усього нерухомого майна, яке належить Заявнику. Державну реєстрацію обтяження проведено не підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 16115343 від 27.11.2009 р. Про наявність обтяження нерухомого майна заявник довідався у 2023 р., та звернувся за правничою допомогою до адвоката з метою зняття арешту з майна. 04 серпня 2023р. представником Заявника, адвокатом О.І. Тимошенко, подано заяву про зняття арешту з майна до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За дорученням Заявника адвокат подав адвокатський запит до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримати інформацію про всі виконавчі провадження, відкриті щодо Заявника. 05.07.2023 р. відділ державної виконавчої служби надіслав відповідь на запит. У відповіді зазначається про наявність щодо Заявника трьох виконавчих проваджень, завершених у 2009, 2010 та 2014 роках . З цих виконавчих проваджень арешт майна боржника накладено лише в одному - № 16115343. У зазначеному виконавчому провадженні 10.09.2010 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу через відсутність у Заявника майна, на яке можливо звернути стягнення. У відповіді на адвокатський запит відділ державної виконавчої служби зазначив підставу відкриття виконавчого провадження 16115343 судовий наказ від 21.09.2009 № 2-1787, виданий Приморським районним судом міста Одеси. Відповідь на заяву отримано 07.08.2023. У відповіді зазначено, що м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Матеріальнотехнічна база, архів, акти утилізації завершених виконавчих проваджень та документація відділів ДВС м. Донецьк залишились за попереднім місцем реєстрації відділів. Виконавчі провадження перебувають в стані завершення, інформація щодо них отримана з Системи (спецрозділу), який містить інформацію про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, тобто до 01.01.2017, та висвітлюється у вигляді інформаційної довідки, при цьому роздрукування постанов неможливе. Зазначити чи спростувати той факт, чи зазначалось в постановах про завершення/закінчення виконавчого провадження інформація про зняття арешту з майна боржника не уявилось можливим. Виконавчі провадження , в рамках яких накладено арешт на майно ОСОБА_1 , перебували на виконанні в Київському районному відділі державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Харків) з 2008 по 2014 роки. Станом на 07.08.2023 відкритих виконавчих проваджень відносно вищезазначеного боржника у відділі немає . У зв`язку з тим, що виконавчі провадження завершені, підтверджуючих документів щодо сплати заборгованості до відділу не надходило та підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відповідно п. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні. Надана відповідь свідчить про неможливість зняття арешту з майна заявника органом державної виконавчої служби. У 2014 році всі виконавчі провадження завершені. З відповіді на адвокатський запит, наданої відділом державної виконавчої служби раніше, вбачається, що виконавче провадження 16115343 завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу 10.09.2010. Більш точна дата завершення цього виконавчого провадження невідома через знищення паперових матеріалів виконавчих проваджень та втратою баз даних відділів державної виконавчої служби м. Донецьк після його окупації незаконними збройними формуваннями .

Заявниця та її представник, а також державний виконавець в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.08.2023 року, ОСОБА_7 володіє земельною ділянкою площею 3,79 га (кадастровий номер :02:001:0229), на яку здійснено обтяження (реєстраційний номер обтяження 9343717) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 16115343 від 27.11.2009 державного виконавця Макаренко Ю.С. Відділу ДВС Київського РУЮ (а.с.34-35).

Відповідно до листа Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області №22.7-29458/1 від 31.09.2023 року, при перевірці відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження виявлено, що на виконанні перебувало АСВП 16115343, по виконанню судового наказу №2-н-1787/09 від 21.09.2009 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» кредитної заборгованості в сумі 14856, 84 гривень.

Постановою від 27.11.2009 року відкрито виконавче провадження з накладенням арешту на майно боржника ОСОБА_7 .

Постановою від 20.02.2010 року постановлено розшук майна боржника та постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження».

10.09.2010 року виконавче провадження завершено відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутності у боржника майна на момент проведення виконавчих дій, виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Відповідно до п. а ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України, передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

Відповідно до частини першої статті 1Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено , що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 р. № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24.05.2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином , у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження , у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю , визначеною законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником ( колишнім боржником по закритому виконавчому провадженню ), як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є, та не був стороною виконавчого провадження.

Судом встановлено , що 10.09.2010 року виконавче провадження по виконанню судового наказу №2-н-1787/09 від 21.09.2009 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» кредитної заборгованості в сумі 14856,84 гривень , завершено відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна на момент проведення виконавчих дій, виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Таким чином, враховуючи те, що вищевказані рішення суду виконані, виконавчі провадження, в рамках яких накладався арешт на майно боржника, відсутні, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув, а арешт, який залишився не знятий з майна заявника , порушує її права, як власника, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447,448,449,450,451,452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Кредитна спілка «Перше Кредитне товариство» - задовольнити.

Зобов`язати Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна боржника, накладений у виконавчому провадженні 16115343.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 05.10.2023 року.

Суддя О.В.Суворова