УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження у справі

Справа №:755/11415/23

Провадження №: 2/755/5497/23

"03" жовтня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі - Назарової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

04.08.2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому є неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.08.2023 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

На підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особо щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

15.08.2023 року, згідно ч. 7 ст. 187 ЦПК України, з відділу з питань реєстрації місця проживання Дніпровської РДА отримана інформація про адресу реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 , яке співпадає із зазначеною у позовній заяві.

21.08.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.09.2023 року позивачка ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у зв`язку з перебуванням на її утриманні двох малолітніх дітей, періодичними обстрілами території України та оголошенням повітряної тривоги, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

02.10.2023 року через систему «Електронний суд» представник відповідача - адвокат Медведевська В.В. направила до суду клопотання про визнання позову та зазначила, що подружнє життя між сторонами не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя та втратою почуття любові. З початку березня 2023 року позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивачка з дітьми проживають окремо від відповідача. Відповідач, як батько, надає утримання дітям та сподівається, що позивачка не чинитиме перешкод у спілкуванні з дітьми. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити, а також врахувати визнання позову відповідачем та стягнути з нього на користь позивачки 50% судового збору, сплаченого позивачкою під час подання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2014 року.

Відповідно до частини сьомої статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи, що на даний час судом не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін, в даному випадку позивача, суд вважає за можливе та доцільне, у відповідності до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, вжити в даній справі заходів щодо примирення подружжя та збереження їхньої сім`ї, оскільки це не суперечитиме моральним засадам суспільства, враховуючи те, що в заяві позивач не вказав вагомих обґрунтованих причин для розірвання шлюбу, а у судове засідання сторони не з`явились.

За таких обставин, враховуючи, що сторони 9 років прожили у шлюбі та мають на вихованні двох малолітніх дітей, про що зазначила позивачка у своїй позовній заяві, суд вважає, що їм слід надати строк для примирення тривалістю 4 місяців.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Керуючись статтею 111 СК України, статтями 240, 251, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Надати сторонам у справі про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - чотири місяці.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення - до 05 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя І.В.Коваленко