ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/1244/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач користується електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 . 10.07.2021 року працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» була проведена перевірка дотримання ПРРЕЕ за адресою мешкання ОСОБА_1 та в ході перевірки встановлено факт порушення п. 2.3.4, 5.5.5. ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку та комутація її з побутовою електричною установкою. Точка самовільного підключення знаходиться на ввідному кабелі приховано. По даному факту порушення Правил, складено акт №10006475 від 10.07.2021 року та здійснено розрахунок вартості необлікованої електричної енергії в сумі 8727,25 гривень, виписано рахунок за роботи з позачергової технічної перевірки однофазного лічильника електричної енергії в сумі 156,49 гривень. Відповідач добровільно збитки у вигляді вартості не облікованої електричної енергії не сплатила.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, стягнути з ОСОБА_1 вартість не облікованої електричної енергії в сумі 8883,74 гривні та судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем за адресою: АДРЕСА_1 ; ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач; дія договорів може бути достроково припинена електропостачальником та/або оператором системи у разі отримання документального підтвердження факту зміни власника об`єкта; обов`язок споживача щодо повідомлення електропостачальника та оператора системи у вигляді документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта; неврахування судом першої інстанції положень п. 8.2.5 ПРРЕЕ щодо визначення статусу особи, яка допустила до перевірки операторів та фіксації відмови такої особи від підпису в акті.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

21.06.2013 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір №532510297 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Згідно з даними по особовому рахунку № НОМЕР_1 , він відкритий на ім`я ОСОБА_1 , адресою проживання та підключення зазначено: АДРЕСА_1 . Власником вказаного особового рахунку є ОСОБА_1 з 25.01.2005 року по теперішній час, даних про проживаючих осіб за вказаною адресою не має.

10.07.2021 року двома працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» складено Акт про порушення №10006475 за участю споживача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким, встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушила п. 2.3.4., п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а саме здійснено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку та комутація її з побутовою електричною установкою. Точка самовільного підключення по «F» проводі знаходиться на ввідному кабелі прихованого під гофрою. Контролер при здійсненні контрольного огляду виявити дане порушення не мав можливості (а.с.8).

Як зазначено в акті, ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення з актом.

До акту долучено Додаток №1, а саме схему електроживлення споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , від підпису даного додатку відповідач також відмовилася (а.с.9).

Згідно з протоколом №1025 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 16.08.2021 року, комісією прийнято рішення: виконати розрахунок необлікованої електроенергії по акту згідно ПРРЕЕ, затверджених Постановою НКРЕ КП від 14.03.2018 року №312, зі змінами, внесеними постановою НКРЕ КП від 18.07.2019 року №1525. П. 8.2.6., п. 8.4.2. 6), п. 8.4.8 4), п. 8.4.13. з урахуванням найменшого перерізу проводу 0.5 мм2 мідь, так як не досліджена схема (п. 4 акту не вказано т. 8 переріз проводу) за період з 13.02.2021 року по 10.07.2021 року (а.с.7).

Споживач не був присутній на засіданні комісії.

16.08.2021 року позивачем здійснений розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, відповідно до якого, за період з 13.02.2021 року по 10.07.2021 року вартість не облікованої електроенергії становить 8727,25 гривень (а.с.5).

ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідачеві виписано рахунок №14047/30 від 16.08.2021 року на суму 156,49 гривень за позачергову технічну перевірку однофазного лічильника за заявою споживача (а.с.10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту користування ОСОБА_1 послугами з постачання електричної енергії, а як наслідок порушення умов використання електричної енергії внаслідок самовільного підключення до електромереж у розумінні чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017 року, споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування;

побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Стаття 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 1.2. Правил

роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі по тексту ПРРЕЕ), вказують, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», якою встановлена відповідальність за порушення функціонування ринку електричної енергії, визначено, що правопорушенням на ринку електричної енергії, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

меж балансової належності;

перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення;

фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Згідно з п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

ПАТ «Запоріжжяобленерго», посилаючись в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції положень п. 8.2.5 ПРРЕЕ щодо дійсності акта про порушення у разі відмови споживача від його підпису.

Зз матеріалів справи встановлено, що акт про порушення відповідачем не підписаний, оскільки містяться відомості лише про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовилась.

Між тим, позивач не звернув увагу, що однією з умов дійсності такого акту (в разі відмови споживача від його підписання) є, у тому числі, відеозйомка, яка підтверджує відмову споживача підписувати акт про порушення.

Тому, суд правильно зазначив в оскаржуваному рішенні про неможливість встановити, чи була присутня ОСОБА_1 під час складання акту про порушення, оскільки не зазначені відомості, які б підтверджували дані про особу відповідача (споживача) ОСОБА_1 .

Натомість, матеріали справи не містять жодних відеодоказів на підтвердження даної обставини.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що з зібраних доказів порушень з боку ОСОБА_1 щодо правил користування електричною енергією не встановлено, оскільки відповідач за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована, а позивачем доказів на підтвердження зареєстрованого права власності на будинок за ОСОБА_1 не надано.

Договір між відповідачем та позивачем укладено ще у 2013 році, за відомостями по особовому рахунку, він відкритий у січні 2005 року, актуальних даних щодо проживання відповідача або інших осіб за адресою АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду щодо відсутності доказів направлення відповідачу копії акту, розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, протоколу засідання комісії та рахунку на сплату позачергової технічної перевірки лічильника.

Колегія суддів не приймає до уваги надані ПАТ «Запоріжжяобленерго» апеляційному суду копії доказів направлення відповідачу вищезазначених документів з таких підстав.

Статтею 367 ЦПК України, визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що подання доказів після розгляду справи у суді першої інстанції порушує принципи змагальності та диспозитивності сторін, тому не приймає, як доказ, подану апеляційному суду копії реєстрів рекомендованих листів від 20 серпня 2021 року та від 13 липня 2021 року, оскільки наведені позивачем обставини неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції не свідчать про існування причин, що об`єктивно не залежали від нього на момент подачі позову.

Частина 2, 4 ст. 43 ЦПК України встановлено зобов`язання учасників справи щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавання усіх наявних у них доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19).

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти до висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Зазначених вимог, суд першої інстанції дотримався, а доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовуються матеріалами справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вказаного, колегія суддів доходить до висновку, що жодними доказами не доведено підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є власником чи користувачем будинку АДРЕСА_1 або користувачем послуг з електропостачання, що надаються за вказаною адресою, оскільки матеріали справи не містять актуальних даних, які б підтверджували вказані обставини через відсутність реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Зазначене рішення є мотивованим, узгоджується з іншими встановленими обставинами справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2023 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Д.А. Трофимова