справа № 489/3023/23 провадження №2/489/1459/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У червні 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 39925,00 грн. та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 25.06.2021 відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») кредитний договір № /700476. Кредитний договір підписано електронним підписом позивача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланий на номер мобільного телефону позивача.

24.12.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021, «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16312,50 грн., з яких 4500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Крім того, 25.06.2021 відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (далі ТОВ «ГОУФІНГОУ») кредитний договір № /440844. Кредитний договір підписано електронним підписом позивача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланий на номер мобільного телефону позивача.

19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11625,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 8625,00 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Також, 30.06.2021 відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») кредитний договір № 20867-06/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позивача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланий на номер мобільного телефону позивача.

18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022, «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11987,50 грн., з яких 3500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 8487,50 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погашено, позивач, який є новим кредитором, звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.06.2023 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 25.07.2023 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.06.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № /700476, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в межах суми 4500,00 грн., зазначеної Клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1).

За умовами пунктів 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 15 днів, до 09.07.2021, за користування яким клієнт сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу.

Згідно пункту 7 «Реквізити та підписи Сторін» договору, договір позичальником підписано електронним підписом R99913.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту наведена в додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № /700476 від 25.06.2021.

25.06.2021 відповідач ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису R99913 підписав Паспорт споживчого кредиту.

24.12.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122021, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № /700476 від 25.06.2021 в сумі 16312,50 грн., з яких 4500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 11812,50 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Доказів про виплату кредиту, отримання кредиту відповідачем та користування кредитними коштами матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, 25.06.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № /440844, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в межах суми 3000,00 грн., зазначеної Клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1).

За умовами пунктів 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 25 днів, до 19.07.2021, за користування яким клієнт сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу.

Згідно пункту 7 «Реквізити та підписи Сторін» договору, договір позичальником підписано електронним підписом R82935.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту наведена в додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № /440844 від 25.06.2021.

25.06.2021 відповідач ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису R69295 підписав Паспорт споживчого кредиту.

19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № /440844 від 25.06.2021 в сумі 11625,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 8625,00 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Доказів про виплату кредиту, отримання кредиту відповідачем та користування кредитними коштами матеріали позовної заяви не містять.

Також 30.06.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 20867-06/2021, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в межах суми 3500,00 грн., зазначеної Клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1).

За умовами пунктів 1.2, 1.3 договору кредит надається строком на 7 днів, до 06.07.2021, за користування яким клієнт сплачує 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу.

Згідно пункту 7 «Реквізити та підписи Сторін» договору, договір позичальником підписано електронним підписом W33782.

Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту наведено в додатку, який підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису W33782.

30.06.2021 відповідач ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису W33782 підписав Паспорт споживчого кредиту.

18.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18012022, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 20867-06/2021 від 30.06.2021 в сумі 11987,50 грн., з яких 3500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 8487,50 грн. заборгованість за відсотками та 0,00 грн. суми заборгованості за пенею.

Доказів про виплату кредиту, отримання кредиту відповідачем та користування кредитними коштами матеріали позовної заяви не містять.

При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання.

Згідно з статті 6, частини першої статті 627 та частини першої статті 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису (при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або сім-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Як вбачається з матеріалів справи, договори про надання фінансового кредиту зі сторони відповідача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Умовами наведених договорів сторони погодили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

За умовами договорів кредит надається шляхом його переказу на рахунок позичальника та сума коштів вважається наданою в день здійснення банківського переказу Товариством, від цього починається перебіг строку оплати.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України.

У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В даному випадку при зверненні до суду позивач не надав доказів на підтвердження перерахування первісним кредитором на рахунок відповідача кредитів у вказаному в договорах розмірах.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

Вказане відповідає висновку Верховного Суду, наведеного в постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19).

Зі змісту договорів про надання фінансового кредиту неможливо встановити на який саме рахунок позичальника та яким чином був перерахований фінансовий кредит. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки будь - яких доказів отримання відповідачем грошових коштів позивач не надав, а факт укладення з відповідачем договорів фінансового кредиту не є достатньою підставою для стягнення зазначеної позивачем заборгованості.

Так як в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри,30.

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 09.10.2023.

Суддя І.В.Коваленко