Провадження №: 2-з/755/331/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа яка вказана, як відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВатсонТелеком», -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Проценко М.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «Ватсон-Телеком», а саме: нежилі приміщення №№1, 2, 3 (групи приміщень №3 ), з №1 по №27 (групи приміщень №12), з №1 по №25 (групи приміщень №3А), загальною площею: 1694,8 кв.м, в тому числі: офісні приміщення площею 1239,30 кв.м., місця спільного користування площею 455,50 кв.м., що складає 67/100 частин від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- заборони суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачу у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, заставу, довірчу власність, спільну діяльність, лізинг, оренду, користування, передачу, як вклад в статутний капітал товариств, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ "Ватсон-Телеком", а саме: - нежилі приміщення №№1,2,3 (групи приміщень №3 ), з №1 по №27 (групи приміщень №12), з № 1 по № 25 (групи приміщень №3А), загальною площею: 1694.8 кв.м, в тому числі: офісні приміщення площею 1239,30 кв.м., місця спільного користування площею 455,50 кв.м., що складає 67/100 частин від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Заява обґрунтована тим, що 09 жовтня 2015 року між ТОВ «Ватсон-Телеком» та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. за реєстровим №1103, яким відчужено нежилі приміщення №1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з №1 по №27 (групи приміщень № 12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень № 3А, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1694, 8 кв.м, (у тому числі: офісні приміщення площею - 1239,30 кв.м, місця спільного користування: 455,50 кв.м), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м. та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 ОСОБА_1 на виконання умов вказаного договору було сплачено 3 000 000,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Ватсон-Телеком», а також 30 000,00 грн збору з операції придбання нерухомого майна. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11 серпня 2020 року у справі №908/794/19 позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09 жовтня 2015 року, укладений між ТОВ «Ватсон-Телеком» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , якій продано 67/100 нежилого приміщення площею 1694,8 кв.м №№ 1, 2, 3 (групи приміщень), з №1 по № 27 (групи приміщень № 12), з №1 по №25 (групи приміщень № 3А), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане рішення було оскаржене в апеляційному і касаційному порядку та залишено без змін. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21 жовтня 2021 року по справі № 908/794/19 скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. про державну реєстрацію речових прав на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 3, приміщення з №1 по №27 (групи приміщень №12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень № 3А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1694, 8 кв.м., що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м., від 13.10.2015, № 25256326 винесене на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1103 від 09.10.2015; визнано за ТОВ «Ватсон-Телеком» право власності на нежилі приміщення №1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з №1 по №27 (групи приміщень №12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень № 3А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1694,8 кв.м, (у тому числі: офісні приміщення площею - 1239,30 кв.м, місця спільного користування: 455,50 кв.м), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м.; зобов`язано відповідача ОСОБА_1 повернути позивачу ТОВ «Ватсон-Телеком» нежилі приміщення №1, 2, 3 (групи приміщень № 3), приміщення з №1 по №27 (групи приміщень № 12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень №3А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1694, 8 кв.м, (у тому числі: офісні приміщення площею - 1239,30 кв.м, місця спільного користування: 455,50 кв.м), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2 530,00 кв.м. Вказане рішення було оскаржене в апеляційному порядку, але залишено без змін. Представник заявника зазначає, що в межах даної справи ОСОБА_1 заперечувала проти повернення нежилих приміщень до моменту проведення двосторонньої реституції, тобто повернення коштів, які були нею сплачені в 2015 році за придбання даних приміщень і коштів вкладених в дане приміщення в якості поліпшень і ремонтних робіт. В подальшому вказане рішення суду було виконане 21 лютого 2022 року шляхом реєстрації права власності на нежилі приміщення за ТОВ «Ватсон-Телеком» та отримання фактичного володіння і доступу до вказаних приміщень. Представник вказує, що ОСОБА_1 має намір пред`явити до ТОВ «Ватсон-Телеком» позов про визнання права власності на поліпшення та ремонті роботи, виконанні в період 2015-2022 року в сумі 2 114 437,00 грн щодо вказаних нежилих приміщень та відшкодування вартості вказаних поліпшень та виконанню ремонтних робіт, а також стягнення 3 000 000,00 грн коштів, сплачених за вказані приміщення в 2015 році з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Представник заявника вважає, що з огляду на ціну позову в межах даного провадження, вказане нерухоме майно буде основним та єдиним майном відповідача за рахунок якого можна буде задовольнити грошові вимоги позивача, в разі якщо даний позов буде задоволено, а рішення суду про задоволення позову добровільно виконано не буде і постане необхідність виконувати його в рамках примусового виконання рішень через відкриття виконавчого провадження. На думку представника, нерухоме майно може бути відчужене відповідачем третім особам в будь-який момент, в чому й полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки нерухомого майна та транспортних засобів, на яке можна буде звернути стягнення у відповідача зареєстровано вже не буде. Представник переконаний, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Ватсон-Телеком» про визнання права власності на поліпшення та ремонті роботи, виконанні в період 2015-2022 року в сумі 2 114 437,00 грн. щодо нежилих приміщень №1, 2, 3 (групи приміщень №3, приміщення з №1 по №27 (групи приміщень №12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень № 3А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та відшкодування вартості вказаних поліпшень та виконанню ремонтних робіт, а також стягнення 3 000 000,00 грн коштів, сплачених за вказані приміщення в 2015 році з врахуванням індексу інфляції та 3% річних (загалом майнові позовні вимоги будуть сягати близько 10 000 000,00 грн).

Вказану заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову та долучені документи, оцінивши наведенні заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову, приходить до наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як убачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 має намір пред`явити до ТОВ «Ватсон-Телеком» позов про визнання права власності на поліпшення та ремонті роботи, виконанні в період 2015-2022 року в сумі 2 114 437,00 грн. щодо нежилих приміщень №1, 2, 3 (групи приміщень №3, приміщення з №1 по №27 (групи приміщень №12), приміщення з №1 по 25 (групи приміщень № 3А), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та відшкодування вартості вказаних поліпшень та виконанню ремонтних робіт, а також стягнення 3 000 000,00 грн коштів, сплачених за вказані приміщення в 2015 році з врахуванням індексу інфляції та 3% річних (загалом майнові позовні вимоги будуть сягати близько 10 000 000,00 грн.)

Проте, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивачем заявника не надано жодного доказу та не наведено обставин на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості, в разі не задоволення даної заяви про забезпечення позову. Одне лише посилання на те, що нежилі приміщення можуть бути відчужені відповідачем третім особам в будь-який момент, у зв`язку з чим існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки нерухомого майна та транспортних засобів, на яке можна буде звернути стягнення у відповідача зареєстровано вже не буде, не свідчить про існування ризиків, які можуть бути підставою для накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 152, 157, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: