МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/4447/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №54.

В період шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з нею, та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 03 лютого 2022 року шлюб між ними був розірваний.

Зазначала, що діти перебувають на її утриманні, оскільки відповідач з квітня 2023 року матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки є працездатною та здоровою особою, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей з урахуванням їх віку та інтересів до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Посилаючись на вищевказані обставини та норми Сімейного кодексу України позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання кожної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/3 частиниусіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 14).

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року у справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 47).

Позивачка всудовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, оскільки зазначала, що вона працює але її доходу на утримання двох дітей не вистачає, так як діти навчаються, а старша дитина ще і хворіє. Раніше надала відповідь на відзив, в якому просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 41- 43).

Представник відповідача, діюча за договором про надання правничої допомоги від 28 липня 2023 року, всудовому засіданні визнала позовні вимоги частково та просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Раніше надала відзив на позов (а.с. 20-22, 35, 36-37).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 12, розділом третім Сімейного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №54.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7).

Встановлено, що діти проживають разом з позивачкою, та находяться на її утриманні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 03 лютого 2022 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 5).

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст. 181 СК України.

Відповідно до ст. ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 182 СК України передбачено, що обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає 2272,00 грн; для дітей віком від 6 до 18 років 2833,00 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дітей в розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину.

За правилами частини 1 статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своїх дітей і для суспільства в цілому.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню частково і з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягнути на кожну дитину аліменти по 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки, позивачка у справах про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, то оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13 травня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_3 , орган що видав 5114 21 листопада 2022 року, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 22 червня 2023 року, та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнути зОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13 травня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_3 , орган що видав 5114 21 листопада 2022 року, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 22 червня 2023 року, та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути зОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13 травня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користьдержави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 05 жовтня 2023 року.

Суддя О.М. Сегеда