Справа № 135/740/23
Провадження № 2/135/233/23
РІШЕННЯ

іменем України

25.09.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Виклад позиції позивача.

12.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів доходів, щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Також просила стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Відповідач не надає їй добровільно матеріальної допомоги, а вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, так як знаходиться у працездатному віці, працює, інших стягнень по виконавчих документах не має.

2. Виклад позиції відповідача.

06.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній позов визнав частково, посилаючись на те, що твердження відповідача про відсутність в нього інших стягнень по виконавчих документів не відповідає дійсності, адже відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 13.06.2023 про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), починаючи з 12.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК він є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2023, в зв`язку з чим йому протипоказана праця з фізичними навантаженнями, тривалою ходою, стоянням. У зв`язку з викладеним вище він не може надавати матеріальну допомогу у заявленому позивачкою розмірі. Також позивачем не доведено жодними доказами наявність у відповідача надавати йому матеріальну допомогу. За таких обставин, вважає справедливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/12 частки від його заробітку (доходу), що повністю забезпечуватиме потреби позивачки в її утриманні. Справу просить розглядати у його відсутність.

3. Відповідь на відзив.

На вказаний відзив позивачем подано відповідь, в якому вказує про те, що відповідач створює перед судом хибне уявлення щодо своїх можливостей сплачувати аліменти на її утримання, оскільки вона звернулась з вимогою про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі, а тому, не залежно від розміру отримуваного відповідачем доходу, стягненню має підлягати лише частина цього доходу, в розмірі визначеному судом. Відповідач наразі має зобов`язання зі сплати аліментів лише в розмірі частини його доходу (заробітку), тому нею було заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів також в розмірі частини його доходу (заробітку), що разом складатиме 1/2 частину його доходу (заробітку). При цьому, будь-яких інших утриманців у відповідача не має, а тому на її думку вважає справедливим щоб отриманий дохід відповідачем ділився б в рівних частинах на його утримання та на її утримання разом з утриманням їхньої спільної дитини. В неї наразі немає можливості працювати та утримувати себе разом з маленькою дитиною, а у відповідача є така можливість, оскільки відповідач, крім пенсії по інвалідності, має інший стабільний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, яку отримує працюючи слюсарем в Філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика».

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/12 частки від його заробітку (доходу), просив розгляд справи проводити у його відсутність.

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 27.06.2023. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву.

27.06.2023 судове засідання відкладено за заявою представника відповідача ОСОБА_4 на 06.07.2023.

06.07.2023 від відповідача до суду надійшов відзив.

12.07.2023 від позивача до суду надійшов відповідь на відзив.

16.08.2023 ухвалою суду частково задоволено клопотання позивача та витребувано з Філії «Переробний комплекс» ТзОВ «Вінницька птахофабрика» відомості про розмір заробітної плати відповідача за останні 6 місяців.

06.09.2023 з Філії «Переробний комплекс» ТзОВ «Вінницька птахофабрика» до суду надійшла витребувана інформація.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони даного цивільно правового спору є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 131 (а.с. 2).

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), але проживають окремо, що визнається сторонами.

Дитина ОСОБА_3 проживає за місцем проживання позивача, що також визнається сторонами, та на момент звернення з цим позовом не досягла трирічного віку.

Згідно судового наказу Ладижинського міського суду Вінницької області від 13.06.2023 з відповідача на користь позивачки стягується аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК, відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 3 групи, інвалідність з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 01.03.2025.

Згідно довідки від 25.07.2023 за вих. № 360, відповідач ОСОБА_2 працює на Філії «Переробний комплекс» ТзОВ «Вінницька птахофабрика» з 23.01.2018 по теперішній час слюсарем з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики.

Згідно довідки від 04.09.2023 за вих. № 318, розмір заробітної плати ОСОБА_2 на Філії «Переробний комплекс» ТзОВ «Вінницька птахофабрика» за останні 6 місяців становить 158 828 грн 69 коп.

Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку судом не встановлено.

V. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду.

Статтею 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення на її користь аліментів на її утримання у розмірі частини всіх видів доходів.

Натомість відповідач вважає справедливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/12 частки від його заробітку (доходу), мотивуючи це тим, що позивачем не доведено жодними доказами наявність у відповідача можливість надавати матеріальну допомогу в заявленому розмірі. Крім того, зазначає, що з нього вже стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), а також те, що він є особою з інвалідністю.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами частин п`ятої, шостої та сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки від 04.09.2023 за вих. № 318, розмір заробітної плати ОСОБА_2 на Філії «Переробний комплекс» ТзОВ «Вінницька птахофабрика» за останні 6 місяців становить 158 828 грн 69 коп.

Суд звертає увагу, що вказаний розмір доходу відповідача в місячному розмірі згідно офіційних загальнодоступних статистичних даних, значно перевищує середньомісячну заробітну плату по регіону.

Тобто, позивачем надано належні і допустимі докази на підтвердження можливості сплати відповідачем аліментів на утримання дружини.

Викладені у відзиві доводи відповідача про те, що з нього вже стягуються аліменти, є безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відтак, з урахуванням положень наведеної вище норми, а також встановлених обставин у справі, зокрема, що стягнення аліментів може бути здійснено саме на дітей, які є неповнолітніми, доводи відповідача в цій частині не приймаються судом до уваги, оскільки у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, тобто відповідачем не доведено, що в даному випадку сукупний розмір аліментів на дитину, які вже стягуються, а також на утримання дружини, буде перевищувати встановлені законом обмеження.

Разом з тим суд бере до уваги ту обставину, що відповідач є особою з інвалідністю, а також незначний проміжок часу, який залишився до граничного терміну, на який може бути призначений даний вид аліментів, тобто до досягнення дитиною трирічного віку.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, його стану здоров`я, суд присуджує аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача.

На думку суду вказаний розмір аліментів є справедливим, необхідним та достатнім, а також не порушує інтереси сторін.

Також, суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

VI. Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрат на оплату правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано належні та допустимі докази, а саме: договір про надання правової дороги за б/н від 10 липня 2023 року; акт виконаних робіт до договору про надання правової дороги від 12 липня 2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордера № 14, відповідно до яких загальна вартість витрат на оплату правничої допомоги складає 1 200 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України згідно з якою інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 800 грн.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду з означеним позовом судовий збір не сплачено, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в сумі 715 грн 73 коп. Іншу частину слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст. 273, 274-279, 280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 12.06.2023 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 800 грн витрат на оплату правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 715 грн 73 коп. судового збору. Іншу частину компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя