КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/922/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Березовенко Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Суткович Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути останнього грошові кошти в розмірі 27 827 доларів США, з яких 3 200 доларів США - основна сума боргу, 24 672 доларів США - відсотки за користування коштами. Вирішити питання судових витрат.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 600 доларів США - сума основного боргу за договором позики від 19 вересня 2002 року; 10 128 доларів США - відсотки за договором позики від 19.09.2002 за період з 01 січня 2004 року по 27 серпня 2021 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат..

Не погодившись з указаним рішенням адвокат Горщар С.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Горщара С.В. в інтересах ОСОБА_2 на рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

06 липня 2023 року через засоби поштового зв`язку на адресу Київського апеляційного суду адвокатом Суткович М.А. в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7 314 грн.

Заява обґрунтована тим, що 12 серпня 2021 року позивач уклав договір про надання правничої (правової) допомоги №20210812/1 з адвокатським бюро «Ципін і партнери». Відповідно до додатку №2 (доручення) до вказаного договору клієнт доручає бюро надання правничої (правової) допомоги клієнту під час досудового, судового, виконавчого провадження у цивільній справі про стягнення боргу. Сторони погодили, що за виконання цього доручення клієнт здійснює оплату за тарифом 1 340 грн 21 коп/годину, що є еквівалентом 50 дол. США за курсом НБУ, встановленим на день укладання цього доручення. Сторони узгодили, що розмір оплати у гривнях, зазначений у цьому додатку, змінюється пропорційно зміни курсу долара США по відношенню до гривні України відповідно до курсу НБУ на дату здійснення оплати або виставлення рахунку.

Оплата фактично виконаних робіт в розмірі 4 години згідно з додатком №2 договору складає 7 314 грн та сплачена позивачем, що підтверджується платіжними інструкціями.

Вказує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 дійшла висновку, що: «Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини». Окрім того, у висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №641/7612/16-ц зазначено, що: «Час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації на рівні з іншими витратами».

19 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло заперечення адвоката Горщара С.В. в інтересах ОСОБА_2 на заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу в якому він відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи це тим, що фактично правова допомога була надана позивачу у написанні відзиву на апеляційну скаргу та участі в одному судовому засіданні. Разом з тим, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, заявлена до відшкодування сума є неспівмірною.

Зазначено, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один типовий епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а складність складених процесуальних документів не є значною.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час якого судом повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 41 т.2) у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката Сутковича М.А. в інтересах ОСОБА_1 в матеріалах справи наявні наступні документи:

договір про надання правничої (правової) допомоги № 20210812/1 від 12 серпня року, укладений між Адвокатським бюро «Ціпин і пактнери» в особі директора Ціпина Д.Л. та ОСОБА_3. (а.с. 15-16 т.1);

ордер на надання правничої (правової) допомоги на представлення інтересів позивачки в Київському апеляційному суді Серія АА № 1312844 від 15 червня 2023 року (а.с. 6 т.2);

детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від на загальну суму 7 314 грн. (а.с. 28 т.2);

платіжну інструкцію № @2PL546103 від 23 червня 2023 року на суму 3 657 грн та платіжну інструкцію № @2PL9611923 від 01 липня 2023 року на суму 3 657 грн (а.с. 31-32 т.1).

Стосовно заявлених до стягнення витрат суд апеляційної інстанції зазначає, що такі витрати пов`язані з розглядом справи підтверджуються належними доказами, зокрема підготовкою відзиву на апеляційні скарги на рішення 15.06.2023 - 2 години та участь в судовому засіданні 27.06.2023 - 2 години.

Доводи представника позивача викладені в запереченнях, що сума в розмірі 7 314 грн є неспівмірною з затраченим часом та виконаними послугами, а предмет позову є нескладним, колегія суддів відхиляє з огляду на доведеність понесених витрат.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта, відтак, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом 01 грудня 2021 року в справі № 641/7612/16-ц.

З огляду на що безпідставними є доводи заперечень, щодо врахування лише часу перебування адвоката в судовому засіданні.

Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 27 червня 2023 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником позивача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги, апеляційний суд враховує загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для апелянта.

Оскільки апеляційна скарга відповідача на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року залишена без задоволення, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2 повністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката Суткович М.А. в інтересах ОСОБА_1 та прийняття додаткової постанови відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Суткович Марини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 314 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: