Провадження № 2/638/5434/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кочарова Олеся Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кочарова Олеся Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до наступного.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ст.27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно зі ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до статті 13 ЦПК України саме позивачу надається право визначати підставу та предмет позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Так, статтею 90 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Статтею 3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 24 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення. Так, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2021 року на примусовому виконанні державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кочарової Олесі Сергіївниперебуває виконавче провадження ВП №66831590 з примусового виконання виконавчого напиус №245948 від 28.06.2021 року, виданого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів у розмірі 23 741 гривень.

Отже, з наданих до суду документів вбачається, що боржником за виконавчим документом є позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Салтівського району міста Харкова.

Крім того, за відомостями Єдиного державного демографічного реєстру позивач зареєстрований за вказаною вище адресою, що підтверджується довідкою №251861 від 02.10.2023 року.

Відомостей, які б свідчили, що виконавчі дії провадяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Харкова, матеріали справи не містять.

Таким чином, територія Шевченківського району міста Харкова не є місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає передачі до Московського районного суду м.Харкова.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 260-261, 353-354 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кочарова Олеся Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Московського районного суду м.Харкова.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Д.В.Цвірюк