ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/323/23

Головуючий у першій інстанції Крупина А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1228/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів (суддя Крупина А.О.), ухвалене у м. Носівка о 11 год. 51 хв,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, однак після ухвалення рішення у нього змінився сімейний стан: він 05 вересня 2020 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , яка має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу і які є особами з інвалідністю; ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , в зв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів на утримання сина з 1/4 до 1/8 частки всіх видів доходів.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено частково: зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягненням дитиною повноліття.

Рішення суду мотивовано тим, що з дня винесення Носівським районним судом Чернігівської області рішення у позивача в зв`язку з народженням ще однієї дитини та укладанням шлюбу з ОСОБА_4 , яка має ще двох дітей від попереднього шлюбу, змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан, тому є всі підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частки доходів позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що сам по собі факт народження ще однієї дитини у позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що з узгоджується з позицією Верховного суду, викладеної в постанові від 28.05.2021 року по справі № 715/2073/20. Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого матеріального стану, а суд навпаки встановив збільшення його доходів, тому вважає, що підстави для зменшення аліментів відсутні.

До суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вказує на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до того, що окрім зміни сімейного стану йому необхідно було довести погіршення матеріального стану, однак ці доводи є безпідставними, оскільки за рішення суду аліменти стягнуті в частці від доходу і відповідно збільшення доходу призводить до автоматичного збільшення аліментів. Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішенням з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції .

По справі встановлено, що позивач та відповідачка які перебували в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2006 року по 5 березня 2019 року є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 9 липня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

З наданої копії свідоцтва про шлюб від 22 лютого 2020 року вбачається, що відповідачка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 (а.с.79).

Після ухвалення рішення про стягнення аліментів: позивач 5 вересня 2020 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , прізвище якої після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_7 », яка має двох дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами з інвалідністю; в новому шлюбі у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с.12,14-18,20-23).

ОСОБА_11 разом з дітьми від попереднього шлюбу та з сином позивача ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13,24,26).

За відомостями реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України, позивач мав дохід: у 2018 році - 139078,12 грн; у 2019 році 169690,73 грн; у 2020 році 182972,02 грн; у 2021 році 214850,21 грн; у 2022 році 338334,52 грн (а.с.37).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даній справі з`ясуванню підлягає питання погіршення матеріального становища платника аліментів та зміна його сімейного стану з часу ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 21 липня 2021 року по справі № 691/926/20, зазначив, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові 14 грудня 2022 року по справі № 727/1599/22, зазначив, у другому шлюбі у ОСОБА_1 народилася донька НОМЕР_1 . Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Висновки судів попередніх інстанцій про те, що народження другої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів судом першої інстанції вірно встановлено, що у позивача змінився сімейний стан в зв`язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_4 та народженням сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Це є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, в зв`язку з чим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що сам факт народження дитини без надання позивачем доказів погіршення його майнового стану не дає підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Також є вірним висновок суду І інстанції, що народження у позивача ще однієї дитини та утримання нової сім`ї очевидно потребує додаткових фінансових витрат, в зв`язку з чим у позивача погіршився матеріальний стан.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання відповідачки на позицію Верховного суду викладену в постанові від 28.05.2021 року по справі № 715/2073/20, оскільки висновки у цій справі, і у справі, яка переглядається, а також встановлені фактичні обставини справи, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Доводи відповідачки про те, що збільшення доходу позивача є підставою для залишення стягнутих аліментів у розмірі 1/4 частки, не заслуговують на увагу оскільки аліменти стягнути не у твердій грошовій сумі, а у часті від доходу, відповідно при збільшенні або зменшенні доходу позивача відбувається автоматичне збільшення або зменшення розміру аліментів, а діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, в зв`язку з чим Колегія суддів апеляційного суду, вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання сина позивача, у зв`язку зі зміною сімейного стану платника аліментів та погіршення його матеріального стану, до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) позивача.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідачка не позбавлена права згодом змінити розмір аліментів за наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування в оскаржуваній частині відсутні.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 6 вересня 2023 року та квитанції до прибуткового касового ордеру 46 від 6 вересня 2023 року, позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів апеляційного суду вважає завеликим, оскільки за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьої статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Вольфовським С.О. робіт (підготовка відзиву на апеляційну скаргу), апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовлено, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000,00 грн належить стягнути на його користь з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: