Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2111/22
номер провадження 2/695/344/23

03 жовтня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Середи Л.В.
за участю секретаря с/з Оніщенко Н.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг, 07.07.2008р. підписав анкету-заяву, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що підписавши заяву між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 14 000 грн.. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за вказаним договором в останнього утворилася заборгованість по кредиту, розрахунок якої додано до позову. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 17.07.2021 банком була направлена претензія кредитора до Другої херсонської державної нотаріальної контори та 30.07.2021р. отримано відповідь, що претензію кредитора переслано до Першої херсонської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. Згідно відповіді, яка отримана банком 16.08.2021р., спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 ..
07.09.2021р. ОСОБА_1 банком було направлено лист-претензію з відповідною вимогою, але ніяких дій спадкоємцем здійснено не було.
Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 07.07.2008 становить 7512,08 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7512,08 грн.. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в сумі 2481.00 грн.
Ухвалою суду від 01.11.2022р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не прибув, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку встановленому законом. Відзиву до суду не надав.
Так як судом було використано усі засоби і можливості для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи та її суть, але в судове засідання відповідач не з`явився без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, керуючись ст.ст. 280-282 ЦПК України, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Анкети-заяви № б/н ОСОБА_2 звертався до банку з заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Дана заява підписана ОСОБА_2 та доказів на спростування факту щодо її підписання не надано.
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 отримав кредитні картки, номер останньої № НОМЕР_1 , з терміном дії з 26.12.2017 до листопада 2021.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.09.2020 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
10.06.2021р. банк звернувся до Другої херсонської державної нотаріальної контори, в порядку ст. 1281 ЦК України, з претензією кредитора, копія якої міститься в матеріалах справи. Вказана претензія кредитора була пере направлена Другою Херсонською державною нотаріальною конторою до Першої Херсонської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадкової справи.
Згідно з копією листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори від 10.08.2021р. за №2445/02-14, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа та свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 отримав ОСОБА_1 .
Дані обставини стверджені також копією спадкової справи за №68/2021 після смерті ОСОБА_2 , яка надана на виконання ухвали суду від 01.03.2023р.
При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Вказані правові висновки зазначено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц.
Перевірці підлягають також обставини щодо наявності відповідної кредитної заборгованості у позичальника на день його смерті, яка б могла увійти до складу спадщини.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Тобто заборгованість по кредитному договору може входити до складу спадщини позичальника.
Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 1281 ЦК України після смерті позичальника спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті Ґ269 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців,зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Аналогічні правові висновки відображено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц.
Позивачем доведено, що відповідач у справі прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті позичальника, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 66/100 часток в праві власності на двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .
Інші спадкоємці у встановленому законом порядку спадщину не прийняли.
Вказані обставини стверджуються копією спадкової справи.
Принцип змагальності цивільного процесу, закріплений у ст. 81 ЦПК, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Такі ж висновки відображено у постанові ВС від 19.02.2020 у справі №607/ 98/17-ц.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не довів належними доказами суду ні обсяг, ні вартість спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .
Заяв та клопотань щодо витребування відповідних доказів сторони перед судом не ставили.
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони дають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності в установленому законом порядку.
Отже, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець фактично прийняв спадщину, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦКУ, зокрема й не виключено, що з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
Доказів того, що позивач був обізнаний про смерть позичальника в інший строк, ніж вказаний ним у позові, сторони суду не надали, тому суд не ставить під сумнів дотримання банком строків звернення з вимогою кредитора спадкодавця до спадкоємців про погашення заборгованості, яку, за доводами позивача, подано в межах 6-ти місячного строку після того, як банк дізнався про смерть позичальника, що відповідає приписам ч. 3 ст.1281 ЦК України.
Оскільки позивач звернувся до нотаріуса у порядку та строки, передбачені ст. 1281 ЦК України, з претензією до спадкоємців, що підтверджується матеріалами справи, тому відповідач, відповідно до положень ст. 1282 ЦК України, зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.
Відповідно до ч.,ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.,ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч.,ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку позивач.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст ст.,ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
У разі, якщо фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав і законних інтересів судом шляхом зобов`язання відповідача виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року в справі № 342/180/17.
Необхідність стягнення боргу по простроченому тілу кредиту вбачається з практики Верховного Суду, що вказана в постановах від 12.02.2020 р. у справі №365/159/19, від 02.12.2020 у справі №161/5267/20.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07.07.2008р., станом на день смерті позичальника ОСОБА_2 , заборгованість становить 7512,08 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7512,08 грн.
З наданої суду виписки по рахунку вбачається, що позичальник за життя дійсно користувався кредитними коштами.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором б/н від 07.07.2008 у розмірі 7512,08 грн..
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2481,00 грн.
Керуючись ст.,ст. 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07.07.2008 у розмірі 7512 (сім тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 08 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2481.00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», зареєстроване за адресою: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, , рах. НОМЕР_3 , МФО 305299;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Л.В. Середа