Ухвала

28 вересня 2023 року

місто Київ

справа № 291/1352/20

провадження № 61-11047ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання виконати зобов`язання з працевлаштування, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, просила зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) працевлаштувати її на посаду продавця чи іншу рівнозначну посаду; стягнути на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 03 липня 2018 року до 01 червня 2020 року у розмірі 108 629,00 грн; заробітну плату з 01 червня 2020 року до 12 грудня 2020 року у розмірі 34 169,00 грн; компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 16 730,00 грн; вихідну допомогу при звільненні у розмірі 4 723,00 грн; середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01 червня 2020 року до 25 січня 2023 року у розмірі 157 344,00 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду становить - 36 791,76 грн, та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявниця просить рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2023 року залишено без руху у зв`язку з її поданням після спливу строку на касаційне оскарження.

У вересні 2023 року на виконання вимог вказаної ухвали заявниця подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, до якого додала докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення апеляційного суду.

Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Ураховуючи наведені заявницею обставини, які підтверджені доказами, Верховний Суд вважає, що є підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:

неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16, від 08 листопада 2017 року у справі № 6-162цс17, постанові Великої Палати Верховного Сулу від 16 травня 2018 року у справі № 759/19440/15-ц, постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 682/3060/16-ц, постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі

№ 607/14495/16-ц, 21 січня 2020 року у справі № 592/13809/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

участь в ухваленні судового рішення судді, якому було заявлено відвід (пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.

Витребувати з Ружинського районного суду Житомирської області цивільну справу № 291/1352/20 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання виконати зобов`язання з працевлаштування, стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак