Справа № 496/2923/20
Провадження № 2-др/496/12/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 496/2923/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа за заявою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

18.09.2023 року до канцелярії суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі. В обґрунтування заяви вказує, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.05.2023 року у справі № 496/2923/20 його позовні вимоги задоволені та скасовано державну реєстрацію (запис) земельної ділянки площею 0,056 гектарів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0002, наданої для індивідуального садівництва, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасовано запис у Поземельній книзі, а також рішення зобов`язано внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0002, але не зазначено про визнання нечинним Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 052748, виданого на ім`я ОСОБА_2 , в зв`язку з чим він отримав відмову Сектору № 1 відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у виконанні вищевказаного рішення Біляївського районного суду Одеської області, через технічну неможливість з причини не зазначення вищевикладеного у резолютивній частині заочного рішення від 04.05.2023 року у справі № 496/2923/20. Окрім цього посилається, що зазначене було позовними вимогами в первісній позовній заяві, яку він згодом змінив змінивши позовні вимоги. А тому, просить ухвалити додаткове рішення у справі № 496/2923/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як, вбачається з заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 травня 2023 року змінені позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні у повному обсязі та судом ухвалено скасувати державну реєстрацію (запис) земельної ділянки площею 0,056 гектарів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0002, наданої для індивідуального садівництва, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасувати записи у Поземельній книзі, а також внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0002.

У п. 1-4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України зазначено вичерпний перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, а саме: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Отже, із зазначеного можна зробити висновок, що при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення суд не вправі розглядати і вирішувати нові позовні вимоги, які не досліджувалися в судовому засіданні під час прийняття основного рішення. Тим самим суд позбавляється можливості змінювати зміст основного рішення шляхом винесення додаткового рішення, яке може ґрунтуватися тільки на тих обставинах, фактах і доказах, які заявлялися, пред`являлися і досліджувалися при прийнятті основного рішення.

Оскільки, ОСОБА_1 відповідно до змінених позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки, не порушувалося питання щодо визнання нечинним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 052748, виданого на ім`я ОСОБА_2 , а судом при розгляді справи було вирішено всі заявлені позивачем змінені позовні вимоги, суд вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Окрім цього суд вважає за необхідне зауважити, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст. 202 ЗК України). Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеної у постанові від 17.12.2021 року у справі № 826/9603/17, провадження № К/9901/4314/19, де зазначено, що «відповідно до ч. 2 ст. 1 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Поряд із цим, за правилами ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом; є) примусове вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності. Як вбачається з приписів ч. 4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» і п. 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги. У такому випадку Державний кадастровий реєстратор проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом, а також проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9. У формі позначки про факт закриття поземельної книги, наведеної у додатку 9 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, передбачено зазначення, окрім іншого, даних про дату її проставлення. Отже, дата проставлення Державним кадастровим реєстратором позначки про закриття поземельної книги є датою скасування державної реєстрації земельної ділянки. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 826/19769/16 й підстав для відступу від неї колегія суддів не вбачає».

У разі, якщо відповідач на виконання судового рішення не вчинить передбачених законом дій для скасування державної реєстрації земельної ділянки, це може бути підставою для визнання такої бездіяльності протиправною і зобов`язання його вчинити дії, необхідні для повного і належного виконання судового рішення, в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що також узгоджується з позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеної у постанові від 17.12.2021 року у справі № 826/9603/17, адміністративне провадження № К/9901/4314/19.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 496/2923/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Ухвалу направити сторонам по справі.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2023 року.

Суддя О.П. Портна