Провадження № 2-о/760/146/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л., присяжних - Коваленко С.Ю., Мелащенко А.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Гуцало М.В.,

заявника - ОСОБА_1 (особисто, паспорт),

представника заявника - ОСОБА_2 (ордер від 15.09.2022),

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління юстиції (м. Київ) (адреса: 03067, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 1/28), ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / ( АДРЕСА_2 ) про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

06.12.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 05.12.2022, за підписом заявника - ОСОБА_1 , в якій заявниця просить суд оголосити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця м. Києва, померлим; днем смерті ОСОБА_12 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_6.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 13.12.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.12.2022 за вказаною заявою відкрито окреме провадження у справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.05.2023.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 22.03.2023 для розгляду жданої справи визначено присяжних Коваленко С.Ю., Мелащенко А.Г.

У судове засідання, призначене на 25.05.2023, з`явилась заявниця, її представник та заінтересована особа ОСОБА_3 , яким оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Враховуючи, що ухвалою суду від 19.12.2022 було задоволено клопотання про виклик свідків, які з`явились у судове засідання, призначене на 25.05.2023, їх з огляду на приписи ч. 8 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) було допитано у такому судовому засіданні.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.05.2023 з огляду на необхідність витребування доказів, розгляд справи відкладався на 31.08.2023.

У судове засідання, призначене на 31.08.2023, з`явилась заявниця та її представник, які підтвердили вимоги та доводи, викладені у заяві, що є предметом розгляду.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Обґрунтування заяви

В позові вказується, що рідний брат заявниці, ОСОБА_12 народився в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьками заявниці та ОСОБА_12 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зазначається, що відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.10.2022 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_12 .

Зі слів заявниці, ОСОБА_12 працював вчителем географії середньої загальноосвітньої школи № 206 в м. Києві з 01.09.1999, захоплювався туризмом та альпінізмом, був членом Українського географічного товариства, мав кваліфікацію організатора спортивного туризму, ходив в походи разом із іншими альпіністами.

Як стверджує заявниця, 27.07.2006 ОСОБА_1 направився з м. Києва у туристичну подорож до російської федерації з метою підкорити гору Ельбрус разом із іншими українськими альпіністами. 01.08.2006 під час сходження на вершину гори Ельбрус (російська федерація ) загинуло троє українських альпіністів (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8), їх тіла було доправлено в Україну спеціальним рейсом літака МНС України. Тіло ще одного українського альпініста - ОСОБА_12 під час рятувальної операції російського МНС знайти не вдалося.

Як вказує заявниця, її мати ( ОСОБА_3 ) їздила у складі рятувальної команди до російської федерації з метою розшуку сина, отримала речі сина та документи, що залишилися.

У заяві зауважується, що представники МНС України та Державної авіаційної пошуково-рятувальної служби (Укравіапошук) в серпні 2006 року здійснювали заходи щодо розшуку зниклого на території російської федерації в районі гори Ельбрус в серпні 2006 року ОСОБА_1 , та загиблих громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Так, 04.08.2006 року літак МНС України АН-26 виконав політ за маршрутом Київ Жуляни) - Нальчик - Київ (Жуляни) з метою доставки потерпілих громадян України (альпіністів) з рф (м. Нальчик) до України.

Заявниця зазначає, що Ельбруський пошуково-рятувальний загін МНС росії склав офіційний висновок від 09.07.2007 щодо нещасного випадку на г. Ельбрус, що стався із ОСОБА_1 02.08.2006, за даними якого в живих ОСОБА_1 не має. Його тіло не знайдено з причин падіння в глибоку розщелину г. Ельбрус, та знайти його не є можливим.

Зі слів заявниці, слідчим відділом Печерського ЕУМВС України в м. Києві розслідувалася кримінальна справа № 50-4558 від 21.02.2007 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України (залишення в небезпеці). Дана кримінальна справа була зупинена 05.07.2008 на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

В чисельних публікаціях в засобах масової інформації повідомлялося про трагічну загибель українських альпіністів та про те, що тіло ОСОБА_1 не вдалося знайти під час пошуково-рятувальних заходів в районі гори Ельбрус.

Проведеною перевіркою в архівному фонді Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Києві - не виявлено.

При цьому, у заяві зазначається, що своєї сім`ї ОСОБА_1 не мав, одруженим не був та власних дітей не мав. До адміністративної, кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за своє життя не притягувався. Власником зброї, автотранспорту не був. В бюро СМЕ в якості трупа не значиться. По облікам РАЦС не значиться.

Як стверджує заявниця, тривалий час батьки ОСОБА_1 не хотіли вірити в загибель сина, та не виписували його з місця його реєстрації. Батько ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 років.

Заявниця зазначає, що хоче прийняти спадщину після смерті батька, але не може цього зробити з причини того, що її рідний брат досі не оголошений судом померлим, та продовжує бути зареєстрованим у помешканні, в якому зареєстрована заявниця, та був зареєстрований їх батько - ОСОБА_4 .

При цьому, заявниця зауважує, що після смерті ОСОБА_4 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Настасенко О.М. була заведена спадкова справа № 5/2021, зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 68707506. Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є заявниця та її мати - ОСОБА_3 .

Заявниця звертає увагу на те, що згідно з довідкою приватного нотаріуса її брат ОСОБА_12 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті їх батька, оскільки він в установлений законом строк не подав в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини, та на час відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем.

Як вказує заявниця, оголошення ОСОБА_12 померлою особою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання, і місце перебування якої є невідомим. Окрім того, оголошення особи померлою необхідне заявнику для реалізації права на спадкування.

На думку заявниці, станом на 01.08.2006 були наявні обставини, що загрожували смертю Шепеленку ОСОБА_12 Борисовича , та обставини, що дають підставу припускати його загибель від нещасного випадку під час сходження групи альпіністів на гору Ельбрус, що підтверджується актом про нещасний випадок із групою альпіністів, показами свідків, публікаціями в засобах масової інформації, іншими доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Вбачається, що ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження від 04.11.1976 серії НОМЕР_3 , а.с. 7).

Також, слід констатувати, що заявниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною сестрою ОСОБА_12 , її батьками також є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження від 14.04.1983 серії НОМЕР_4 , а.с. 34).

За змістом листа директора школи І-ІІІ ступенів № 206 імені Леся Курбаса від 27.09.2022 (а.с. 27), ОСОБА_12 працював вчителем географії середньої загальноосвітньої школи № 206 з 01.09.1999; у книзі наказів за 2006 рік наказ про звільнення ОСОБА_1 відсутній; зі слів ОСОБА_10 , яка працювала директором у той час, ОСОБА_12 в СЗШ № 206 після 01.08.2006 не подавав особисто заяву про своє звільнення з місця роботи в СЗШ № 206.

В матеріалах справи міститься копія протоколу результатів розслідування, заключення про причини нещасних випадків Спортивної комісії Київської обласної федерації спортивного туризму від 31.10.2006 (а.с. 14-19), за змістом якого, зокрема, зазначається (мовою оригіналу документу):

« Наиболее вероятная версия пропажи без вести ОСОБА_12 .

Во время траверса над кратером ОСОБА_12 осуществлял съемку видеокамерой и отстал от ОСОБА_14 и ОСОБА_15 на расстояние не менее 70 метров. В месте перехода от траверса к подъему на скальный гребень северной кромки кратера, на линии изменения свойств фирна (отмечалось половиной опрошенных членов группы), произошел срыв ОСОБА_16 , свидетелями которого были ОСОБА_17 и ОСОБА_18 .

Остановка ОСОБА_12 произошла в месте с более рыхлым снегом. Возможно, это была снежная пробка над трещиной. При попытке встать он уперся в снег одной ногой, увеличив нагрузку на снег - продавил пробку и провалился в трещину. Оставшееся отверстие небольшого размера не было замечено спасателями при осмотре, либо ночью могло быть занесено снегом.»

За змістом офіційного заключення від 09.07.2007 Ельбруського пошукову-рятувального загону МЧС рф (а.с. 21) зазначається наступне (мовою оригіналу документу):

«1 августа 2006 года в 18-30 в Эльбрусский ПСО поступило сообщение от участника ОСОБА_20 о том, что во время восхождения на г. Эльбрус в непогоду потерялся участник украинской группы из 13 человек ОСОБА_12 .

31.07.06 группа расположилась лагерем в районе кратера на ночлег, оставив в лагере двух участников, остальные 11 человек отправились на вершину. В 16-30 группа поднялась на высоту 5000м над уровнем моря - в район вершины вулкана. 4 участника в связке продолжили движение, остальные 7 человек, ОСОБА_1 в числе их, из-за непогоды, сильного ветра решили спуститься в лагерь по правой стороне кратера.

Последний раз его видели на спуске ниже каменной гряды на высоте 5000 м, когда он сорвался, но через 5метров сумел зарубиться ледорубом и остановиться. Группа спускалась врассыпную. В лагерь пришли 6 человек. Связка из 4 человек сорвалась, один из связки остался живой.

Пешим ходом на место аварии ушли 4 спасателя. Для сокращения времени и эффективного проведения поисково-спасательных работ начальником Эльбрусского ПСО ОСОБА_31 2 августа 2006 года был вызван вертолет, на котором 10 спасателей были заброшены на хижину Спасателей , откуда они отправились к пострадавшей группе, оказали первую медицинскую помощь и спустили пострадавших и остальных участников на высоту 3000 м, откуда были эвакуированы.

Ежедневно со 2 по 10 августа спасателями осуществлялся поиск пропавшего ОСОБА_1 .

Тщательно были обследованы левая часть подковы кратера Восточной вершины Эльбруса , морена и ледово-снежные поля, поднимаясь по левой части подковы осмотрено неоднократно дно кратера, осмотрен весь скальный массив левой части подковы. По ледовоснежным полям спасатели пересекли склоны под кратером на высоте 5200-5475 к рыжим скальным массивам под правой частью подковы кратера. По правой части подковы, спускаясь вниз, осматривали осыпи, трещины и дно кратера. Итак , была осмотрена вся восточная часть Восточной вершины Эльбруса до высоты 5475м, пропавший ОСОБА_1 не обнаружен.

Проводившиеся поиски пока не дали результатов. Далее поисковые работы перевели в периодические. В дальнейшем спасатели осматривали все возможные пути отхода, открытые трещины, ледники, южные, юго-восточные, северо-восточные склоны г. Эльбрус.

Работа практически не прекращается. Кроме спасателей ориентируются все восходители, гиды, предупреждены все проживающие вокруг г. Эльбрус.

По всей вероятности тело не найдено по причине падения его в глубокую трещину, находящуюся над боковым кратером восточной вершины г. Эльбрус и найти его не представляется возможным.

На сегодняшний день в живых ОСОБА_1 нет».

На а.с. 114 міститься довідка комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» від 23.06.2023 про те, що ОСОБА_12 відсутній у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 11.07.2023 (а.с. 127-129), запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній.

За повідомленням Департаменту інформатизації Міністерства внутрішні з справ України від 19.07.2023 (а.с. 130), станом на 14.07.2023 за даними інформаційно- комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» єдиної інформаційної системи МВС, відомості щодо притягнення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної та кримінальної відповідальності відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько ОСОБА_12 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.09.2021, а.с. 23).

На а.с. 24 знаходиться копія повідомлення приватного нотаріуса Настасенко О.М. від 19.09.2022, адресованого заявниці ( ОСОБА_1 ), за змістом якого вказується, що оскільки ОСОБА_12 заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на час відкриття спадщини був зареєстрований разом з спадкодавцем, він вважається таким, що прийняв спадщину; а тому заявниця не має права на спадкування усієї спадщини, а лише на частину (а.с. 24).

При цьому, згідно з Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.10.2022 зареєстровані:

-ОСОБА_1 - з 29.01.1993;

-ОСОБА_1 - з 30.04.1999.

В матеріалах містяться копії: паспорта громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8); закордонного паспорта ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11); ідентифікаційного коду ОСОБА_12 (а.с. 13); посвідчення № 079 про присвоєння ОСОБА_12 кваліфікації організатора спортивного туризму (а.с. 30); посвідчення члена Українського географічного товариства на ім`я ОСОБА_12 (а.с. 31); міграційної картки ОСОБА_12 щодо в`їзду до рф з терміном перебування з 27.07.2006 по 07.08.2006 (а.с. 12); трудової книжки ОСОБА_12 (а.с. 119-121); диплома ОСОБА_12 про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Географія і біологія» (а.с. 122); паспорта громадянина України заявниці - ОСОБА_1 (а.с. 35-36).

Також, на а.с. 80-88 містяться роздруківки публікацій з мережі Інтернет щодо подій рятувальної операції на Ельбрусі у серпні 2006 року, а на а.с. 137-148 - фото, зроблені 28.07.2006-09.08.2006 під час походу на Ельбрус

У судовому засіданні 25.05.2023 судом було допитано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а у судовому засіданні 31.08.2023 - свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , які підтвердили обставини, наведені в заяві щодо обставин зникнення ОСОБА_1 та подальшої його відсутності.

Свідок ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1 ) дала покази за змістом яких, зокрема, вона з другом ОСОБА_12 ОСОБА_27 у серпні 2006 року їздила в Нальчик для участі у пошуковій операції; рятувальники повідомили, що все можливе зробили, скоріш за все ОСОБА_12 потрапив у розщілину; знайти ОСОБА_12 не вдалось. Вони з батьком ОСОБА_12 багато років відмовлялись вірити у смерть сина, сподівались, що він вижив, вели постійні пошуки, в т.ч. розсилали запити по лікарням щодо можливого знаходження чоловіка з схожими прикметами з амнезією і т.д.

Свідок ОСОБА_30 (член експедиції на Ельбрус ), зокрема, повідомив, що бачив як ОСОБА_1 , який йшов не у зв`язці, посковзнувся перед входом до скальної гряди, та не бачив щоб він туди зайшов.

Свідок ОСОБА_29 (член експедиції на Ельбрус ), зокрема, дав свідчення за змістом яких, зокрема, ОСОБА_1 йшов самостійно, не у зв`язці, після повернення травмованого свідка до тимчасового табору ОСОБА_12 там не було, рятувальникам його знайти не вдалось, спуститись з гори оминувши табір було неможливо; за тих погодних умов, які мали місце, вижити вночі без спальника та палатки неможливо.

Свідок ОСОБА_27 (друг ОСОБА_1 , брав участь у рятувальній групі) повідомив, що рятувальники повідомили, що найімовірніша версія, що ОСОБА_1 впав у розщілину.

Свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_26 (сусіди) дали свідчення, що після літа 2006 року ОСОБА_12 за місцем проживання ніколи не бачили.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 226/3053/18.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказуючи на вірогідність смерті ОСОБА_12 як на підставу для оголошення його померлим, заявниця підтвердила свої доводи належними доказами, в т.ч. такими, які вказують на здійснення заходів щодо розшуку ОСОБА_12 та вирішення питання про з`ясування можливих причин його зникнення.

Встановивши, що заявник надала належні та достатні докази на підтвердження факту смерті ОСОБА_12 та наявність обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю та дають підстави припускати її загибель від нещасного випадку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_12 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель від нещасного випадку (падіння в розщілену під час сходження на Ельбрус) суд вважає за можливе оголосити його померлим від дня його вірогідної смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 76-81, 263-265, 273, 293, 294, 313-314 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця м. Києва, померлим, днем смерті ОСОБА_12 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич