Справа № 643/863/23
Провадження № 2-о/643/37/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Скотаря А.Ю.,

присяжних Рубанец Т.В., Паніщевої І.Є.,

за участю

секретаря судового засідання Ширіної Я.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради про оголошення особи померлою, -

встановив:

ОСОБА_1 01.02.2023 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з заявою про оголошення сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим, який 25.09.2019 пішов з дому ( АДРЕСА_1 ) і не повернувся. В обґрунтування вимог зазначила, що 27.09.2019 вона звернулась з заявою Московського ВП ГУНП в Харківській області щодо розшуку сина, проте його місцезнаходження не встановлено. Вдома залишились його особисті документи: паспорт, трудова книжка. Близьких родичів в них немає, отже поїхати кудись він не міг. ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби, сам їх виготовляв, останнім часом спілкувався з особами, які теж вживали наркотичні засоби, такий спосіб життя дуже часто приводить до загибелі, тому заявник вважає, що її син помер. Просить заяву задовольнити та оголосити ОСОБА_2 померлим.

Ухвалою суду від 02.03.2023 провадження у справі відкрито та одночасно витребувано інформацію щодо ОСОБА_2 в різних органах.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, надала пояснення, відповідні обставинам, викладеним у заяві, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за відсутністю представника, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 74).

Допитані у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали, що ОСОБА_2 дійсно вживав наркотики, вів нездоровий спосіб життя, за місцем мешкання відсутній з вересня 2019 року.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком останнього ОСОБА_5 шлюб розірваний 01.02.1997. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 6, 7, 25).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

З акту від 31.01.2023, складеного сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та посвідченого головою ОСББ «ОЗОН» вбачається, що ОСОБА_2 з 25.09.2019 та по цей час за адресою АДРЕСА_1 не з`являвся (а.с. 9).

27.09.2019 ОСОБА_1 звернулась до Московського ВП ГУНП в Харківській області (зараз ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області) з заявою про зникнення її сина ОСОБА_2 25.09.2019, про що 28.09.2019 внесені відомості до ЄРДР за № 0005296 за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 10).

Згідно інформаційної довідки ХРУП № 2 ГУНП в Харківській обласні від 26.01.2023 № 5296, досудове розслідування за фактом зникнення ОСОБА_2 на даний час триває, виконуються оперативно-розшукові заходи з приводу місцезнаходження ОСОБА_2 , який на теперішній час оголошений у розшук, позитивних результатів розшуку на даний час немає (а.с. 11).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2 його останнім місцем роботи є ФОП ОСОБА_9 , період роботи з 02.06.2017 до 21.08.2017 (а.с. 24).

Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС м. Харків від 02.12.2019 відкрито виконавче провадження з приводу виконання постанови щодо стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі 170,00 грн (а.с. 27).

Згідно довідки голови правління ОСББ «ОЗОН» ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , 1981 р.н. дійсно мешкав за адресою АДРЕСА_1 з 20.11.1998 до 25.09.2019. Останній є алкозалежним, часто був помічений в нетверезому стані. Зі слів матері, ОСОБА_2 виготовляв наркотичні речовини вдома, вживав їх, не скриваючись від неї. Відомостей щодо близьких родичів немає (а.с. 28-29).

Згідно пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень з пошуковим критерієм прізвище, ім`я, по батькові знайдено ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2019, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення. З тексту постанови вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 27.08.2019, дата скоєння правопорушення 27.08.2019. Інших судових рішень щодо скоєння адміністративних правопорушень, або інших рішень за участю ОСОБА_2 після 25.09.2019 судом не знайдено (а.с. 27, 28).

Згідно листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.03.2023 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.09.2019 по 10.03.2023 не виявлено (а.с. 56, 58).

З відповіді на ухвалу суду ДУ «Харківській слідчий ізолятор» встановлено, що згідно з даними оперативно-довідкової картотеки ОСОБА_2 станом на 08.03.2023 не значиться (а.с. 57).

Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2 по архіву Відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 60).

Згідно повідомлення ХРУП № 2 ГУНП в Харківській обласні від 20.03.2023 відносно безвісно зниклого ОСОБА_2 заведено ОРС категорії «Розшук» від 06.10.2019. Проведеними заходами розшуку встановити місцезнаходження останнього до теперішнього часу не виявилось можливим, з моменту зникнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягався (а.с. 61).

Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради у відповіді на ухвалу суду від 22.03.2023 зазначило, що ОСОБА_2 на обліку в Управлінні не перебував, ніяких видів допомоги не отримував, як особа, що має право на пільги на обліку не перебував, пільгами не користувався, з питання надання одноразової матеріальної допомоги не звертався та допомогу не отримував (а.с. 72).

З відповіді Департаменту з питань цифрового розвиту, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 14.03.2023 та форми ОК-5 вбачається, що останнім страхувальником ОСОБА_2 була ФОП ОСОБА_9 , відрахування страхових внесків здійснювалось в останнє в серпні 2017 року (а.с. 79-83).

Згідно відповіді Московського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Харкова, сержант запасу ОСОБА_2 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21.02.2004, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний за повісткою для уточнення облікових даних, проходження військово-лікарняної комісії з подальшим призовом до військової служби за мобілізацією не викликався, призваним на військову службу за мобілізацією не був (а.с. 85).

Відповідно до відповіді на ухвалу Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області від 10.04.2023, станом на 08.04.2023 згідно обліків інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи МВС України, ОСОБА_2 є особою, яку Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області оголошено в розшук як безвісти зниклого (розшукова справа № 6719071 від 06.10.2019) (а.с. 107).

КП «Жилкомсервіс» у відповіді від 14.04.2023 на ухвалу суду зазначило, що в розпорядженні підприємства відсутня інформація, яка може бути взята судом до уваги при розгляді справи (а.с. 109).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

З досліджених доказів вбачається, що у місці постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , протягом чотирьох (з кінця вересня 2019), немає відомостей про місце його перебування. ОСОБА_2 до місця постійного проживання не повернувся, особисті речі і документи залишаються за місцем його мешкання. Будь-яких намірів змінити місце проживання не висловлював, жодних видів доходів з часу його зникнення не отримував, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває у розшуці через зникнення з 2019 року, проте на даний час його місцезнаходження не встановлено. До зникнення ОСОБА_2 вживав та виготовляв наркотичні засоби, мав відповідне коло знайомих, тобто його спосіб життя міг привести до негативних наслідків у вигляді смерті, що дає можливість суду зробити припущення про його смерть.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви та оголошення ОСОБА_2 померлим як такого, відносно якого у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років та є підстави припускати, що він помер.

Суд роз`яснює учасникам справи та іншим заінтересованим особам, що згідно ч. 1 ст. 48 ЦК України, ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 258, 259, 294, 305-309 ЦПК України, ст.ст. 46, 48 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради (місцезнаходження: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144) про оголошення особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, що зареєстрований: АДРЕСА_1 , померлим.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар

Присяжні: Т.В. Рубанец

І.Є. Паніщева