02.10.2023 Справа № 756/5579/22
Унікальний № 756/5579/22
Провадження № 2-о/756/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення опіки над малолітньою особою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник у липні 2022 року звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитиною, позбавленою батьківського піклування, та просила встановити опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Свої заявлені вимоги заявник ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що вона є рідною бабою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її донька, мати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, заявник є єдиною родичкою малолітнього ОСОБА_2 .

Від народження онук проживав із заявником за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 опікувалася його здоров`ям та розвитком.

З моменту вилучення дитини із дитячого садочку за повідомленням вихователів, заявник намагається отримати право опікуватись своїм онуком. Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації відмовила ОСОБА_1 в постановці на облік потенційних опікунів у зв`язку з наявністю судимості по ст. 307 КК України.

Оскільки жодна інша особа не виявила бажання всиновити чи взяти опіку над ОСОБА_2 , наразі чинним залишається рішення Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо влаштування ОСОБА_2 до дитячого будинку сімейного типу.

Внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації в лютому 2022 року та введенням воєнного стану в Україні, ОСОБА_2 було вивезено до Італійської республіки.

Заявник зазначає, що її судимість погашена більше, ніж 10 років тому. Відповідно до ст. 81 п. 2 КК України, її звільнили умовно-достроково, що свідчить про сумлінну поведінку та ставлення до праці, тобто виправлення. За час після умовно-дострокового звільнення ОСОБА_1 вдалося закінчити вищий навчальний заклад та успішно ресоціалізуватися. Весь час вона працює в бюджетних установах на посаді психолога. На обліку в наркологічному закладі не перебуває.

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні питання щодо доцільності задоволення заяви про встановлення опіки залишив на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, уважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до свідоцтва про народження, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Заявник є рідною бабою ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_4 (донька заявника) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з чим малолітній ОСОБА_2 є дитиною-сиротою, який позбавлений батьківського піклування

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Як убачається з повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.06.2021, виявлено малолітню дитину, ОСОБА_2 , без батьківського піклування. Дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Малолітнього ОСОБА_2 було тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 міста Києва, у зв`язку з відібранням його від бабусі, ОСОБА_1 . Відібрання дитини відбулось у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не забрала дитину з дитячої установи. Поліцією Святошинського УП ГУНП у м. Києві було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01.06.2021.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.07.2021 № 335 малолітнього ОСОБА_2 було влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_9 . Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.10.2021 року № 557 строк перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя було подовжено ще на три місяці.

Після закінчення терміну перебування в патронатній сім`ї розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.12.2021 № 745 ОСОБА_2 було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_10 .

У судовому засіданні установлено, що з метою мінімізації ризиків, пов`язаних з повномасштабною військовою агресією рф проти України, дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_10 було евакуйовано за кордон. Проте, станом на день розгляду справи малолітнього ОСОБА_2 повернуто до України.

Згідно висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104-5569 від 26.10.2022, Комісія з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, розглянувши заяву ОСОБА_1 та заслухавши заперечення заявниці на засіданні Комісії від 20.10.2022, протокол № 17, вважає, що заява до Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Після повернення ОСОБА_2 до України, орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації забезпечить спілкування малолітнього з його бабусею, ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України, станом на 10.12.2021, ОСОБА_1 : 02.02.1998 Мінським районним судом м. Києва засуджена за ч. 1 ст. 229-6 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі; 17.06.1999 Мінським районним судом м. Києва засуджена за ч. 2 ст. 229-6, ст. 44 КК України (1960) до 6 місяців позбавлення волі; 17.10.2001 Мінським районним судом м. Києва засуджена за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України (2001) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вказані статті КК України передбачають кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Згідно ч. 2, 3 ст. 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;

Посилаючись на вищенаведене, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації вважала неможливим зарахувати громадянку ОСОБА_1 на облік потенційних опікунів/піклувальників для реалізації права на опіку над онуком, що підтверджується відповідним листом № 40-1369 від 04.07.2023.

Суд звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 дійсно притягалась до кримінальної відповідальності за злочини у сфері обігу наркотичних речовин. Останній вирок щодо неї набрав законної сили 26.12.2001. 08 лютого 2004 року ОСОБА_1 було звільнено на підставі ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення).

Злочин, за який ОСОБА_1 було призначене покарання, відноситься до тяжких, а отже, відповідно до ст. 89-90 КК України, у редакції, чинній на момент звільнення, строк погашення судимості складає 6 років і обраховується з моменту її дострокового звільнення.

Відповідно до ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Таким чином, станом на день розгляду справи ОСОБА_1 вважається такою, що не має судимості.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 647/1831/15-к, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т. ч. і при характеристиці особи суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Як установлено в судовому засіданні з пояснень заявника та представника заінтересованої особи, з моменту відібрання малолітнього ОСОБА_2 від заявника ОСОБА_1 остання систематично відвідувала свого онука. Також продовжувала спілкування з онуком в режимі відеозв`язку під час перебування останнього за межами України. Після повернення ОСОБА_2 до України заявник і надалі систематично відвідує онука та проводить з ним час. Між особами спостерігається активний родинний зв`язок.

Згідно п. 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року, опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Суд убачає необхідним акцентувати увагу, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (Рішення ЄСПЛ у справі Gnahore v. France, № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки (справа «Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VІІІ).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (справа Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-ІІІ). Інакше таке рішення свідчитиме про порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини як у відношенні родича, так і у відношенні дитини, яка потребує опіки.

З огляду на делікатність питання, рішення зі встановлення опіки над дитиною не може бути прийнято на формальних підставах, воно має ґрунтуватись на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), а кожна окрема ситуація потребує вивчення і індивідуального підходу до аналізу ситуації, яка склалась, характеристики дитини і потенційного опікуна, наявних у них психоемоційних зв`язків, умов, які можуть бути створені для дитини тощо.

Все це необхідне для прийняття виваженого і аргументованого рішення, яке буде повною мірою відповідати правам та інтересам дитини, найкращим чином з усіх можливих варіантів забезпечувати ці інтереси.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Судом установлено, що від самого народження малолітній ОСОБА_2 проживав із заявником однією сім`єю. Остання піклувалась про нього, влаштувала у дитячий садок, оплачувала його харчування, слідкувала за його здоров`ям, заключила декларацію із сімейним лікарем та займалась його вихованням. Після того, як онука було вилучено, заявник постійно відвідувала його зі згоди заінтересованої особи.

Також слід зазначити, що ст. 64 ЦК України визначає лише два обмеження для визнання особи опікуном або піклувальником - опікуном не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені, та особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам дитини.

Суд зазначає, що Висновок комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.10.2022 фактично носить рекомендаційний характер.

Частиною 6 ст. 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

На думку суду, в інтересах дитини доцільним є проживання саме разом з єдиною близькою людиною, якою є його рідна баба ОСОБА_1 . Додатково суд уважає необхідним звернути увагу, що справа перебуває у провадженні більше року. За весь цей час заявник наполягала на бажанні брати участь у розвитку та вихованні свого онука, прохала не позбавляти дитину родинного піклування, за період розгляду справи не змінила свою думку та продовжувала підтримувати зв`язок з ОСОБА_2 , що свідчить про дійсне стале бажання та намір заявника забезпечити малолітню дитини належним вихованням та утриманням.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи ті обставини, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною, що позбавлена батьківського піклування, суд уважає необхідним встановити над ним опіку та призначити його опікуном рідну бабу ОСОБА_1 .

На підставі ст. 60-64 ЦК України, ст. 19, 212, 244 СК України керуючись ст. 81, 263-265, 293-294 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву - задовольнити.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитиною, позбавленою батьківського піклування.

Встановити опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2023 року.

Суддя: І.В. Белоконна