Провадження № 2/127/1734/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтрересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Свої вимоги мотивувала тим, що 27.08.2021 року о 10 год. 00 хв. в м.Вінниці по вул.Замостянській,37, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Peugeot Boxer HDі, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Suzuk Sx4, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР та відносно якого було складено адміністративні протоколи в порядку ст.ст.122-4, 124 КупАП. Таким чином, внаслідок ДТП транспортний засіб позивачки Suzuk Sx4, д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування було проведено Ремонтну калькуляцію №2167166 від 28.08.2021 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту склала 8 389,16 грн. 19.04.2023 року ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Вуско» було відшкодовано 4 493,97 грн. Отже, залишок невідшкодованого позивачу матеріальної шкоди становить 1 398,19 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Крім того, їй було нанесено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна, та оцінює її у 12 497,00 грн., які також просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, до суду представник позивачки подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити. Крім того, просила суд стягнути судові витрати. Не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами цивільного законодавства стосовно відшкодування шкоди.

Судом установлено, що 27.08.2021 року о 10 год. 00 хв. в м.Вінниці по вул.Замостянській,37, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Peugeot Boxer HDі, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Suzuk Sx4, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказане підтверджується Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2021 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. (а.с.19-20).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина зазначеної особи у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду цієї цивільної справи.

Як вбачається з Листа №1449/2167166 від 24.04.2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» повідомило ОСОБА_1 , що сума страхового відшкодування складає 3 993,60 грн. + 1 674,31 грн. 1 398,19 грн. 2 500,00 грн.= 4 490,97 грн., де: 3 993,60 грн. + 2 721,25 грн. = 6 714,85 грн. вартість матеріалів; 1 674,31 вартість запасних частин; 1 398,19 грн. ПДВ; 2 500,00 грн. франшиза, 4 490,97 грн. сума страхового відшкодування (а.с. 17).

08.09.2021 року ПрАТ «ВУСО» виплатило ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірір 4 490,97 грн (а.с.18).

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП в сумі 1 398,19 грн та 12 497,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. 1187, 1188 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено суму страхового вілшкодування у розмірі 4 493,97 грн. Отже, залишок невідшкодованого позивачу матеріального збитку становить 1 398,19 грн. Цю суму суд приймає до уваги як розмір спричиненого позивачу матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню відповідачем.

Отже з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути майнову шкоду у розмірі 1 398,19 грн, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.»

Відповідно до п 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р № 4 Про судову практику відшкодування моральної(немайнової) шкоди, а саме п 9 даної постанови, згідно якого Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

В обґрунтування спричинення відповідачем моральної шкоди позивачка зазначила, що їй було завдано душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу та її здоров`я. Однак, жодних доказів, які свідчили про нанесення моральної шкоди позивачці не надано, причинно-наслідково зв`язку судом не встановлено. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 12 497,00 грн. у зв`язку з недоведеність.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи, що позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 139,00 грн пропорційно задоволеним вимогам та 1 000,00 грн. правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 386, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 11, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1 398 (одна тисяча триста дев`яносто вісім) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 139 (сто тридцять дев`ять) гривень 00 копійок та 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 03.10.2023 року.

Суддя: