Рішення

Іменем України

Справа № 712/6891/22

Провадження № 2/712/459/23

25 вересня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.М.

представника позивача адвоката Лисенка Д.В.

представника відповідачки адвоката Кушніра А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором лізингу, -

В С Т А Н О В И В:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи

05 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідачки з позовом про стягнення заборгованості за договором лізингу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» був укладений Договір фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року з додатками. Згідно акту Приймання-передачі від 16.07.2021 р. Клієнту було передано транспортний засіб, який завчасно було придбано ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» у власність, та зареєстровано за Лізингодавцем у користування на умовах фінансового лізингу.

Лізингоодержувачка, здійснивши ряд оплат за графіком платежів, з березня 2022 р., порушила графік платежів, через що у неї виникла прострочена поточна заборгованість. Отже, належного виконання зобов`язань за цим Договором Лізингодавець не отримав.

У період до 20.04.2022 р., без погодження із Лізингодавцем (без письмового дозволу, в порушення п.4.3 Загальних умов фінансового лізингу, Лізингоодержувачка перемістила автомобіль за межі державного кордону, що стало підставою направити на адресу Лізингоодержувача Повідомлення № АЛ-534 від 20.04.2022 р. про відмову від договору фінансового лізингу № ЧГ- 1318 від 16.07.2021 р. у формі електронного документа.

Згідно п. 8.4.1. Договору визначено, що у випадку передбаченому пунктом 8.2. Загальних умов Договору, Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу Лізингоодержувача.

Вивезення автомобіля та інші протиправні дії стосовно майна Лізингодавця стали підставою для звернення Лізингодавця із відповідною заявою до правоохоронних органів Німеччини (повідомлення № АЛ-555 від 27.04.2022 р.), на яке 17.08.2022 р. надійшла відповідь (додається разом із машинним перекладом).

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року у розмірі 107993,39 грн. та заборгованість по несплаченій винагороді Лізингодавця, нарахованої до вчинення Лізингодавцем правочину з односторонньої відмови від Договору у розмірі 8591,41 грн., усього 116584,8 грн.

23 червня 2023 року відповідачка скерувала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтувала тим, що між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 було укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року. Предметом лізингу по даному договору є транспортний засіб марки: HYUNDAI, модель: ACCENT, рік випуску: 2012, колір: сірий, VIN код (номер шасі/ кузову): НОМЕР_2 . 15.07.2021 року відповідачкою на виконання Договору від 15.07.2021 року було сплачено авансовий лізинговий платіж у сумі 66 077,23 грн. 16.07.2021 року згідно з Актом (видатковою накладною) приймання-передачі до Договору фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року Лізингоодержувачу було передано транспортний засіб у користування на умовах фінансового лізингу. У період з серпня 2021 року до березня 2022 року вона здійснювала оплату за графіком внесення лізингових платежів, який погоджений був сторонами на момент укладення Договору від 15.07.2021 року та 16.07.2021 року підписаний сторонами у вигляді Додаткової угоди до Договору фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року. Внесення нею лізингових платежів по Договору від 15.07.2021 року у період з серпня 2021 року до березня 2022 року позивач визнає у своєму позові та що також підтверджується Актом звірки наявним у матеріалах справи. 24.02.2022 року у зв`язку із повномасштабним вторгненням росії на територію України та наступ російський військ з тимчасово окупованого Криму, який супроводжувався масовими ракетними та артилерійськими обстрілами, відповідачка прийняла негайне рішення про евакуацію з міста Херсон своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Евакуацію здійснювала на транспортному засобі, що є предметом лізингу по Договору від 15.07.2021 року. Повідомити про це ОСОБА_3 не могла у день евакуації, оскільки були перебої із зв`язком по всій території України через радіоперешкоди, а також сам Лізингодавець, в особі його найманих працівників, не працював у цей день.

27.03.2022 року, простоявши майже 3 доби у черзі на пункті пропуску «Порубне_Сірет», вона з донькою перетнули державний кордон України та прибули у Румунію, з якої надалі вирушили у Німеччину (що підтверджується відмітками закордонного паспорту). Наразі проживають за адресою: auenstrabe 38, 85051, Ingolstadt, Німеччина. В березні 2022 року в телефонному режимі вона розмовляла з представниками ОСОБА_3 , яким розповіла про форс-мажорні обставини, що вимушена була через війну та окупацію евакуюватися з донькою на транспортному засобі. 24.02.2022 року представник Лізингодавця, також не зміг би приїхати і забрати даний транспортний засіб, оскільки у той день їхня компанія не працювала, як і всі інші, що не забезпечували критичну інфраструктуру. Також, у телефонній розмові відповідачка повідомила, що через війну втратила джерело доходів, відповідно не зможе по графіку здійснити платіж наступний платіж, натомість запропонувала,зробити відтермінування платежу на декілька місяців, поки не знайде роботу. На пропозицію у відтермінуванні лізингових платежів через вищенаведений форс-мажор було відмовлено. 21.04.2022 року, як стверджує позивач, останній направив Повідомлення № АЛ-534 від 20.04.2022 року про відмову від Договору фінансового лізингу № ЧГ- 1318 від 15.07.2021 року у формі електронного документа, яке не було доставлено та повернуто позивачу, згідно бланку повернення, який долучено до позову. Отже, вона не отримувала від позивача повідомлення про відмову від Договору від 15.07.2021 року та й не могла отримати даного повідомлення, адже останнє направлялося не на її електронну пошту.

Надалі, позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів Німеччини. На дану заяву на 17.08.2022 року позивач отримав відповідь (яка є у матеріалах справи), відповідно до якої провадження було закрито на підставі § 170 Abs.2 StPO (статті 170 Кримінально-процесуального кодексу (StPO) Німеччини), що доказує її невинуватість в рамках міжнародних норм. У вересні 2022 року, після допиту її і зняття з неї обвинувачень, в телефонній розмові вона запропонувала ОСОБА_4 , укласти додаткову угоду, відповідно до якої вона має внести одним платежем суми несплачених лізингових платежів по Договору від 15.07.2021 року, у т.ч. винагороду Лізингодавця, а ТОВ «Авентус лізинг» натомість має видав Акт про передання у власність транспортного засобу. На пропозицію в укладені додаткової угоди Лізингодавцем їй було відмовлено та повідомлено, що розбиратися із договором вони будуть після її повернення в Україну. Також, у даній розмові їй не було повідомлено, що Договір від 15.07.2022 року ніби то розірваний у односторонньому порядку та що їй надсилалося повідомлення про таке розірвання. Відповідно до п. 8.3 Договору від 15.07.2021 року у разі виникнення будь_якої із підстав, передбачених п. 8.2.1 8.2.4. цих Загальних умов договору, Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити Об`єкт лізингу, сплативши Лізингодавцю суму викупу, згідно до п. 7.4. Загальних умов договору.

Позивачка не отримувала від позивача письмове (чи електронне) повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити об`єкт лізингу. Відповідно у матеріалах даної справи відсутні докази вчинення позивачем дій передбачених п. 8.3 Договору від 15.07.2021 року, а саме письмового (чи електронного) направлення їй повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити Об`єкт лізингу. Повідомлення № АЛ-555 від 27.04.2022 року яке на підтвердження позовних вимог надав позивач не є належним та допустимим доказом, оскільки таке повідомлення не було їй доставлено, про що свідчить наявний у матеріалах справи бланк повернення, що підтверджує, що вона не отримувала таке повідомлення. Відповідно, вона вважає, що Договір від 15.07.2021 року не є розірваним в односторонньому порядку, оскільки позивачем не дотримано порядку такого розірвання, а тому по чинному договору не може стягуватися заборгованість з підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Окрім того, заявила, що порушення нею умов Договору від 15.07.2021 року в частині сплати лізингових платежів, не залежало від її волі, оскільки така подія настала внаслідок форс-мажору, а саме війни, яка обумовила вимушену нею з малолітньою донькою евакуацію з території де почалися вестися бойові дії (м. Херсон) у безпечне для їх життя та здоров`я місце, за кордон (Німеччину) на Об`єкті лізингу, а також спричинила погіршення матеріального становища, оскільки також втратила роботу (джерело доходу). Можливість застосування форс-мажору передбачена розділом 10 «ФОРС-МАЖОР» Договору від 15.07.2021 року. Так, відповідно до п.10.1Договору від 15.07.2021 року Сторона, яка не виконала або неналежним чином виконала свої зобов`язання за Договором, не відповідає перед іншою Стороною, якщо доведе, що неналежне виконання зобов`язань стало неможливим внаслідок непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за конкретних умов конкретного періоду часу. Про форс-мажорні обставини, вона повідомляла позивача у телефонних розмовах. Оскільки знаходиться за кордоном, то не мала можливості зробити це письмово. Також, відповідно до п.10.1Договору від 15.07.2021 року сторони погодилися, що достатнім підтвердженням існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України. Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21)

Також Договір від 15.07.2021 року, так як укладався з фізичною особою, то підлягав нотаріальному посвідченню, отже порушено вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, у зв`язку з цим він є нікчемним.

24 червня 2023 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, який обґрунтовано тим, що лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1, який залучений до відзиву на позовну заяву, жодним чином не звільняє відповідача від договірних зобов`язань. Неустойка (штрафи) та компенсаційні втрати, за ст.625 ЦК України позивачем взагалі не нараховані жодному клієнту. Предметом спору у цивільній справі № 712/6891/22 є стягнення виключно заборгованості у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року у розмірі 107993,39 грн. та заборгованість по несплаченій винагороді Лізингодавця, нарахованої до вчинення Лізингодавцем правочину з односторонньої відмови від Договору у розмірі 8591,41 грн. Необхідно зазначити, з урахуванням думки відповідача, прострочена заборгованість складає більше ніж 60 днів, через що згідно із п.п. 8.2.1. Загальних умов Договору налає право ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» як Лізингодавцю, в односторонньому порядку відмовитись від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 16.07.2021 р. Посилання щодо нікчемності Договору фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15.07.2021 р. є незаконними та безпідставними.

26 червня 2023 року представник позивача скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку обґрунтував в тим, що між громадянкою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» було укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року з додатками. Згідно акту Приймання-передачі від 16.07.2021 р. Клієнту було передано транспортний засіб, який завчасно було придбано ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» у власність та зареєстровано за Лізингодавцем, у користування на умовах фінансового лізингу: Автомобіль HYUNDAI ACCENT (бувший у використанні) VIN (номер шасі/кузову) НОМЕР_2 Тип кузову СЕДАН Колір СИНІЙ Рік випуску 2012 Реєстраційний номер НОМЕР_3 Вартість автомобіля 203753,42 грн. Лізингоодержувач, здійснивши ряд оплат за графіком платежів, з березня 2022 р., порушив графік платежів, через що у нього виникла прострочена поточна заборгованість. Отже, належного виконання зобов`язань за цим Договором Лізингодавець не отримав.

За Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 16.07.2021 р. наразі, на момент подання позовної заяви, за бухгалтерським обліком Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» рахується наступне: 1. Дію Договору припинено датою 02.07.2023 р. на підставі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору; 2. Автомобіль вартістю 203753,42 грн. не повернуто (зокрема, через протиправне вивезення за кордон) та заборгованість не обслуговується. 3. За фізичною особою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 як за ОСОБА_5 обліковується не погашена заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 16.07.2021 року, що складається з: несплаченої вартості об`єкту лізингу заборгованість повної вартості автомобіля; прострочена заборгованість по винагороді Лізингодавця, що нарахована на момент припинення дії Договору 02.07.2023.

З вартості автомобіля 203753,42 грн. клієнтом сплачено: 66077,23 грн. як авансовий лізинговий платіж 29682,80 як платежі, сплачені у складі усіх лізингових платежів до моменту односторонньої відмови Лізингодавця від договору усього 95760,03 грн. Несплаченою частиною, що відшкодовує вартість автомобіля є сума 99 840,88 грн. Крім цього, у Лізингоодержувача є непогашена поточна заборгованість з виплати винагороди (комісії) Лізингоодавця, розрахована на момент припинення дії Договору.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ", Ідентифікаційний код юридичної особи 42441539, Україна, 04116, місто Київ, вул.. Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5, офіс 220 заборгованість у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року у розмірі 99840,88 грн. та заборгованість по несплаченій винагороді лізингодавця, нарахованої до вчинення Лізингодавцем правочину з односторонньої відмови від Договору у розмірі 44037,64 грн., усього 143 878,52 грн.

06 вересня 2023 року відповідачка скерувала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтувала тим, що заявлена позивачем заборгованість виникла після повномасштабного збройного вторгнення російської федерації, у зв`язку із чим вона була вимушена покинути місто Херсон та евакуювати свою малолітню доньку у Німеччину, у зв`язку з чим вона втратила роботу, що не залежали від її волі та вважаються форс-мажором, тому не змогла продовжити оплату грошових зобов`язань по Договору від 15.07.2021 року. Про дані обставини вона неодноразово по телефону повідомляла позивача та описала у відзиві по даній справі, з яким позивач ознайомився. Всупереч тому, що позивачу відомо про форс_мажорні обставини, останній сформував нове повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу від 23.06.2023 р. вих. № АЛ-534/2, яке направив поштою за місцем її реєстрації проживання. При цьому, позивачу відомо, що вона знаходиться зі своєю дитиною у Німеччині, як біженці, тому не зможе його отримати. Відповідно, вона вважаю, що Договір від 15.07.2021 року не є розірваним в односторонньому порядку, оскільки позивачем не дотримано порядку такого розірвання, а тому по чинному договору не може стягуватися заборгованість з підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Окрім того, заявляю, що порушення ним умов Договору від 15.07.2021 року в частині сплати лізингових платежів, не залежало від її волі, оскільки така подія настала внаслідок форс-мажору. Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс_мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2022 року у справі № 910/15264/21). Розділом 10 Договору 15.07.2021 року передбачена можливість застосування форс-мажору. Від виконання грошових зобов`язань по Договору від 15.07.2021 року вона не відмовляється, однак через форс-мажорні обставини, втрату доходу та вимушену евакуацію тимчасово не можу здійснити їх. Як вбачається із матеріалів даної справи, до березня 2022 року вона вчасно та у повному обсязі здійснювала свої грошові зобов`язання до договору. Якби не почалася повномасштабна війна, через яку вона вимушено покинула країну, втратила доходи, то вона б вже виплатила б об`єкт лізингу. Їй відомо, що після припинення дії форс-мажору (відновлення її платоспроможності) вона повинна виконати свої відстрочені грошові зобов`язання по Договору від 15.07.2021 року.

12 вересня 2023 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що доводи відповідача ОСОБА_1 вважає, що має законні підстави користуватись та володіти майном - транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, на безоплатній основі, маючи нібито привілеї. Позивач категорично заперечує щодо підстав заперечень проти позову та звертає увагу суду на суперечливу поведінку відповідача. Так, представник відповідача під час судового засідання в режимі відеоконференції висловив намір укласти Мирову угоду у справі № 712/6891/22 із подальшим переданням на користь ОСОБА_1 відповідних документів для здійснення перереєстрації права власності на транспортний засіб, який був предметом фінансового лізингу за Договором № ЧГ-1318 від 15.07.2021. У подальшому, відповідач не виконала досягнутих домовленостей та не сплатила на користь ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" грошові кошти визначені домовленістю. Автор відзиву на позовну заяву зазначає, про зміну адреси проживання та інші побутові обставини, які не звільняють від виконання прийнятих на себе майнових зобов`язань. В цій частині виникає питання до відповідача: "Враховуючи що заборгованість за договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15.07.2021 р. не сплачується, договір фінансового лізингу розірваний на підставі односторонньої відмови лізингодавця, а також строк дії Договору закінчився 16.07.2023 р. - чому відповідачем не було передано ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" автомобіль HYUNDAI ACCENT, який був предметом фінансового лізингу за Договором № ЧГ-1318 від 15.07.2021 р.? ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" у відповідності до умов Договору фінансового лізингу та згідно відомостей наданих ОСОБА_5 , сформував та відправив ОСОБА_1 повідомлення про відмову від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15.07.2021 року. Відповідач не спростовує розмір заборгованості та не надає контррозрахунок ціни позову. За наявності заперечень відповідача про склад розміру заборгованості чи ціни позову вважаємо на можливе звернути увагу суду, що доказування протилежного покладається у зобов`язальних правовідносинах на сторону, яка заперечує проти висунутої вимоги. Аргументи відповідача щодо нібито неможливість особисто отримати кореспонденцію не мають жодних правових наслідків, оскільки відповідач як учасник цивільних правовідносин фінансового лізингу несе майнові ризики внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань. Посилання відповідача на лист від 28.02.2022 року Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 є безпідставним та таким, що не звільняє від виконання майнових зобов`язань. Відповідач помилково вважає, що можливо безоплатно та у відсутність правових підстав користуватись майном, яке належить іншій особі - ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" та майже через один рік з дати відкриття провадження у цивільній справі № 712/6891/22 сформувати шедевральну правову позицію про наявність форс-мажорних обставин.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з викладених підстав у заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідачки в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Хід розгляду справи

26 вересня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18 жовтня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси судове засідання провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon» з використанням власних технічних засобів представника позивача Лисенка Д.В.

01 лютого 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси судове засідання визначено провести судове засідання за участю відповідачки в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів

23 травня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси судове засідання визначено провести за участю сторін в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Роз`яснено відповідачці, що працівниками апарату суду вжиті всі необхідні заходи для дистанційного ознайомлення з матеріалами справи в особистому кабінеті відповідачки у підсистемі «Електронний Суд».

23 червня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено відповідачці строк для подачі відзиву на позовну заяву.

03 серпня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси прийнято до розгляду заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» від 26.06.2023 року про збільшення позовних вимог.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» укладено Договір фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року. Об`єктом Лізингу є автомобіль HYUNDAI ACCENT (бувший у використанні), VIN (номер шасі/кузову) НОМЕР_2 , Тип кузову СЕДАН, Колір СИНІЙ, Рік випуску 2012, Реєстраційний номер НОМЕР_3 , Вартість автомобіля 203753,42 грн. Строк Лізингу 24 місяці.

Згідно п. 8.1 Договору загальна сума лізингових платежів 286 887,31 грн.

Згідно акту Приймання-передачі від 16.07.2021 р. Клієнту було передано транспортний засіб, який завчасно було придбано ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» у власність та зареєстровано за Лізингодавцем, у користування на умовах фінансового лізингу

Відповідно до п. 1.1. Загальних умов договору фінансового лізингу, Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу Транспортний засіб, найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізиногоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1 Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати на користь Лізингодавця лізингові платежі.

Відповідно до п. 6.1. за невиконання або неналежне виконання умов Договору Лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу Лізингоодержувача) штрафні санкції.

Відповідно до п. 6.7. будь-які збитки, завдані невиконанням, неналежним виконанням Стороною свої зобов`язань за умовами договору, підлягають відшкодуванню винною Стороною в повному обсязі. Відшкодування збитків не звільняє Сторону від виконання умов Договору, в тому числі, але не обмежуючись, не звільняє від оплати штрафних санкцій за Загальними умовами договору.

Відповідно до п. 7.1. протягом усього терміну дії цього Договору Предмет лізингу є власністю Лізингодавця. Відповідно до п.п. 7.1.1. право власності на Предмет лізингу переходить до Лізингоодержувача лише за умови належного, повного та безумовного виконання Лізингоодержувачем всіх Умов Договору фінансового лізингу, в тому числі за умови відсутності заборгованості за лізинговими платежами, неоплачених/невідшкодованих витрат Лізингодавця, штрафних санкцій та підтверджених збитків Лізингодавця за Договором, в тому числі за будь-якими іншими Договорами, які були або будуть укладені між Лізингодавцем та Лізингоодержувачем, що підтверджується Актом звіряння розрахунків, підписаним Сторонами.

Відповідно до п. 8.2. Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір (відмовитися від Договору) та вилучити Предмет лізингу у випадку якщо, зокрема Лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений Договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів з дня настання строку платежу (п.п. 8.2.1. Загальних умов договору фінансового лізингу).

Відповідно до п. 8.3. у разі виникнення будь-якої з підстав, передбачених п.8.2.1. - 8.2.4. цих Загальних умов договору, Лізингодавець направляє Лізингоодержувачу повідомлення з вимогою усунути існуючі порушення або достроково викупити предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю суму викупу, згідно до п. 7.3. Загальних умов договору.

Відповідно до п. 8.4. у разі якщо протягом 10 календарних днів з дати направлення повідомлення Лізингоодержувач не усунув визначені в повідомленні порушення або не викупить Предмет лізингу, Лізингодавець направляє на адресу Лізингоотримувача, вказану в Договорі, цінний лист з описом вкладення або вручає нарочно повідомлення про відмову від Договору (його розірвання) і повернення Предмета лізингу із зазначенням дати розірвання Договору та дати і місця повернення Предмета лізингу Лізингодавцю. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій кошт протягом терміну, передбаченого в повідомленні, повернути Предмет лізингу Лізингодавцю за адресою, вказаною в повідомленні.

Відповідно до п.п. 8.4.1. у випадку, передбаченому пунктом 8.2. Загальних умов Договору, Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу Лізингоодержувачу.

Відповідно до п.п. 9.2.2. Лізингоодержувач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, а також інші платежі відповідно до умов договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням Предмета лізингу виключно на рахунки Лізингодавця.

Відповідно до п.п. 9.2.6. у разі закінчення строку фінансового лізингу, а також у разі дострокового припинення договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення Предмета лізингу, повернути Предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором фінансового лізингу.

Відповідно до п.п. 9.2.7. у разі закінчення строку договору фінансового лізингу та/або дострокового розірвання договору, Лізингоодержувач повинен зняти Предмет лізингу з обліку державної реєстрації та передати Лізингодавцю постійні реєстраційні документи на Предмет лізингу.

Відповідно до п.п. 9.4.1., 9.4.4. Лізингодавець зобов`язаний вимагати усунення будь-яких порушень, що призвели до обмеження права власності Лізингодавця на Предмет лізингу; прийняти Предмет лізингу в разі дострокового розірвання Договору фінансового лізингу.

16.07.2021 р. між ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору фінансового лізингу № ЧГ-1 318, у якій сторони дійшли згоди викласти в п. 9 Договору фінансового лізингу (Графік внесення лізингових платежів) в редакції визначеній Додатковою угодою №1.

З березня 2022 року відповідачка не здійснювала оплати на виконання договору лізингу між сторонами.

ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» направило повідомлення ОСОБА_1 про одностороннє розірвання Договору фінансового лізингу (вих. № АЛ-534 від. 20.04.2022р.) із вимогою про повернення об`єкту фінансового лізингу власнику - ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» шляхом самостійного доставлення транспортного засобу на адресу місцезнаходження Лізингодавця: 04116, м. Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, буд. 5, оф. 220. Граничний строк повернення автомобіля визначено до 12:00 год. 25.04.2022 р. Отримання вказаного повідомлення у встановленому договором порядку відповідачка заперечила.

Відповідно до наведеного у заяві про збільшення позовних вимог розрахунку заборгованості за період з 15.07.2021р. по 16.06.2023р. підлягало до сплати відповідачкою 203 753,42 грн. відшкодування вартості об`єкта лізингу та 83 133, 89 грн. винагороди Лізингодавця, всього 286 8876,31 грн., з яких прострочено 99840,88 грн. відшкодування вартості об`єкта лізингу та 44037,64 грн., всього 143 878,52 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості узгоджується з Актом звірки взаємних розрахунків за Договором лізингу за період з 21.04.2021 до 19.08.2022 року та не оспорювався відповідачкою.

ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» направило повідомлення ОСОБА_1 про одностороннє розірвання Договору фінансового лізингу (вих. № АЛ-534/2 від. 23.06.2023р.) із вимогою про повернення об`єкту фінансового лізингу власнику - ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», отримання якого у встановленому договором порядку відповідачка заперечила, також зазначила про відсутність у неї можливості сплачувати кошти за договорором лізингу та повернути транспортний засіб, який є об`єктом лізингу та

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно із ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

З огляду на зазначене та враховуючи параграф 1 глави 58 ЦК України вбачається, що у ч.2 ст.806 ЦК України закріплена норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (параграф 1 глави 58 ЦК), тому до договору лізингу можуть застосовуватися лише норми параграфу 1 глави 58 ЦК України, а не інші параграфи цієї глави.

Таку правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі №910/2153/19, від 31 жовтня 2019 року у справі №910/2219/19, від 21 листопада 2019 у справі №910/2233/19, від 15 січня 2020 року у справі №910/2242/19.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються спеціальним Законом України «Про фінансовий лізинг», який визначає загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно з ст.15 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, що діяла на час укладення договору) договір фінансового лізингу укладається в письмовій формі. Договір фінансового лізингу не підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору.

Матеріали справи не містять доказів того, що перед та на момент укладення договору фінансового лізингу ОСОБА_1 заявляла вимогу щодо нотаріального посвідчення договору.

Таким чином, спеціальними нормами Закону України «Про фінансовий лізинг», які мають пріоритет перед нормами ч. 2 ст. 799 ЦК України передбачено, що договір фінансового лізингу транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню на вимогу однієї із сторін такого договору, а відповідачка не довела, що заявляла вимогу щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу до його укладення чи під час укладення.

Виходячи з вищевикладеного, суд відхиляє доводи відзиву на позовну заяву про те, що договір фінансового лізингу між сторонами № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року всупереч положень ст.799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, а тому такий договір в силу положень ст.220 цього ж Кодексу є нікчемним, оскільки приписи ст.799 ЦК України щодо нотаріального посвідчення договору найму транспортного засобу, які містяться у параграфі 5 глави 58 ЦК України, у даному випадку не застосовуються.

Згідно положень ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

З березня 2022 року відповідачка не здійснювала оплати на виконання договору лізингу між сторонами, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за період з 15.07.2021 р. по 16.06.2023 р. в сумі 143 878,52 грн., що відповідачка не оспорювала.

У зазначений період договір лізингу між сторонами не був припинений у зв`язку з неотриманням відповідачкою у встановлений договором спосіб повідомлення про розірвання договору № АЛ-534 від. 20.04.2022 р.

Також відповідачка заперечувала щодо зміни зобов`язання у квітні 2022 року, посилаючись на форс-мажорні обставини порушення договірного зобов`язання у березні 2022 року у зв`язку з вимушеною евакуацією внаслідок воєнного стану у державі. Вказані обставини позивачем не оспорювались з посиланням на існування договірних відносин між сторонами до надіслання повідомлення ОСОБА_1 про одностороннє розірвання Договору фінансового лізингу (вих. № АЛ-534/2 від. 23.06.2023 р.) із вимогою про повернення об`єкту фінансового лізингу власнику - ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ».

Обов`язок сплати лізингових платежів до моменту припинення дії договору існує за лізингоодержувачем в силу загальних норм цивільного законодавства, яке визначає, що договір є обов`язковим до виконання (ст.629 ЦК України) та на підставі умов самого договору.

Таким чином, позивачем виконані умови договору та передано предмет лізингу відповідачу, а ОСОБА_1 не виконано належним чином зобов`язання щодо сплати платежів передбачених умовами договору фінансового лізингу від 15.07.2021 № ЧГ-1 318, що призвело до утворення простроченої заборгованості в сумі за період з 15.07.2021 р. по 16.06.2023 р. в сумі 143 878,52 грн.

Що стосується доводів відповідачки про неможливість виконання договору між сторонами у зв`язку з вимушеною евакуацією за кордон в період воєнного стану, де в якості доходу відповідачкою отримуються соціальні виплаті сім`ям біженців та в зв`язку з форс-мажорними обставинами боржник звільняється від відповідальності за порушення грошових зобов`язань, чинне законодавство та умови договору між сторонами не містять положень про звільнення лізингоотримувачів від сплати лізингових платежів на період дії військового стану, також у період виникнення боргу до відповідачки позивачем не застосовувались такі види цивільно-правової відповідальності, як зміна умов зобов`язання; сплата неустойки (штрафу чи пені); відшкодування збитків.

Спори щодо зміни умов договору лізингу в період дії військового стану сторони вправі були вирішувати у судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги відповідають умовам укладеного між сторонами договору, а тому підлягають до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 грн.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», Конституцією України, ст.ст. 4, 7, 10, 13, 80, 81,141, 256, 263-266, 352, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1318 від 15 липня 2021 року у розмірі 143 878,52 грн. та судовий збір в сумі 2481 грн., а всього 146 359 грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач: ТОВ "АВЕНТУС ЛІЗИНГ" (ідентифікаційний код юридичної особи 42441539, місто Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5, офіс 220)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення виготовлено 29 вересня 2023 року.