КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9995/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6538/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа - начальник Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Падюк Ігор Георгійович, про відшкодування моральної шкоди, завданої процесуальними діями, що обмежують права громадян,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Колдіної О.О.,-

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути на його користь з держави Україна в особі Державної казначейської служби України моральну шкоду, завдану процесуальними діями, що обмежують права громадян в розмірі 27 000 грн та 6 000 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листі за № 7148/125/56-2022 від 24 червня 2022 року за підписом начальника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Падюком І. Г. стверджується, що під час перевірки заяви позивача від 17 червня 2022 року не встановлено кримінального правопорушення. Позивач вважає, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки до заяви ним було подано достовірні докази шахрайства, та ще раз підтверджено при особистій зустрічі з начальником кримінальної поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що скерує справу у слідче управління. Не відчуваючи довіри до його слів, позивач звернувся до суду з відповідною скаргою, за результатами якої 09 липня 2022 року внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за № 0001221.

Такі відомості було винесено через 21 день, а не протягом 24 годин, як того вимагає закон.

Позивач вказує на наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями правоохоронних органів та їх наслідками у вигляді спричинених йому моральних страждань. Упродовж тривалого проміжку часу ОСОБА_1 вимушений був боротись за свої права, відвідувати судові та правоохоронні органи за рахунок свого вільного та робочого часу.

На думку позивача, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року по справі № 761/11345/22 свідчить про незаконні процесуальні дії посадових осіб, що обмежують права громадян, а саме: невнесення уповноваженою особою Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві відомостей до ЄРДР за заявою позивача від 17 червня 2022 року, а тому в силу ст. 56 Конституції України та ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1176 ЦК України, це є підставою для відшкодування шкоди за рахунок держави.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Висновки суду відповідають вимогам закону.

Встановлено, що звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що листом № 7148/125/56-2022 від 24 червня 2022 року за підписом начальника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Падюк І. Г., йому було повідомлено про відсутність встановлених фактів вчинення кримінального правопорушення під час перевірки заяви позивача від 17 червня 2022 року.

Позивач вважає, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки до заяви ним було подано достовірні докази шахрайства та ще раз підтверджено при особистій зустрічі з начальником кримінальної поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що скерує справу у слідче управління.

За результатами розгляду скарги позивача, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 09 липня 2022 року, було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженню № 0001221.

ОСОБА_1 вважає, що у результаті таких неправомірних дій було порушено порядок та строки досудового слідства (дізнання) та права позивача як потерпілого, в тому числі його було позбавлено можливості вчасно заявити клопотання, подати докази, дати показання по суті справи тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.

Проста послідовність подій не повинна братися до уваги.

Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Водночас причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

У разі коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що позивач не довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, причинний зв`язок між листом № 7148/125/56-2022 від 24 червня 2022 року начальника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Падюк І.Г., та настанням негативних наслідків, про які вказує позивач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 18 листопада 2022 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко