Справа № 450/341/23 Провадження № 2/450/679/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 53 665, 00 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): в лютому 2022р. позивачем, як споживачем туристичних послуг, було замовлено у Туристичній агенції «Антонів Тур», під іменем якої діє відповідач ФОП ОСОБА_4 , комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а саме: послуги перевезення, розміщення, послуги відпочинку та розваг. Згідно домовленості, позивачем було сплачено аванс за туристичні послуги на загальну суму 53 665, 00 грн., що підтверджується квитанціями. Станом на день подання позову, свої зобов`язання відповідач не виконав, туристичні послуги не надав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати оплачені туристичні послуги або повернути сплачені кошти, проте, такі були проігноровані, зокрема, 14.12.2022р. позивачем було надіслано вимогу про повернення сплачених коштів у розмірі 53665,00грн. Вказує, що туристичним агентом є юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Вказує, що відповідач є суб`єктом туристичної діяльності та відповідно до ст. 24 Закону України «Про туризм» суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов`язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом; надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю. Відповідачем не було належним чином виконано обов`язки, встановлені законодавством України, що в свою чергу призвело до порушення законних прав та інтересів позивача. Зазначає, що Верховний суд у постанові від 13.03.2019р. у справі № 750/90208/15-ц вказав, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року Про туризм , частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року Про захист прав споживачів , статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. На підставі наведеного, оскільки ОСОБА_3 було замовлено туристичні послуги саме у туристичній агенції «Антонів тур» під іменем якої діє ФОП ОСОБА_4 , то відповідальність за збитки, завдані позивачу належить саме останньому.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що ФОП ОСОБА_4 як турагентом надано позивачу комплекс посередницьких послуг, що підтверджується фактом оплати туристичних послуг, а саме: копіями платіжних інструкцій № 9302 від 21.02.2022р. та № 9275 від 15.02.2022р., копіями авіаквитків на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Сорока Оксану по маршруту Львів-Шарм-ель-Шейх-Львів, копією ваучера №5940119 на ОСОБА_7 , копією страхування КМ №9214941 на ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відеозаписом стаціонарної камери з приміщення турагенції підтверджується фактична видача квитків на літак та туристичного ваучера. Таким чином вважає, що турагентом було надано комплекс туристичних послуг турагента, які полягають в реалізації туристичного продукту від імені туроператора, включаючи видачу ваучера, авіаквитків та страхового полісу. Як випливає з позовної заяви позивач підтверджує факт придбання туристичних послуг туроператора, за що турист оплатив 53665,00грн.

Доводи ОСОБА_3 про те, що відповідачем не було належним чином виконано обов`язки, встановлені законодавством України, що в свою чергу призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, є безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивачем в позовній заяві не вказано які саме обов`язки не виконані ФОП ОСОБА_4 , яким законодавством такі обов`язки передбачені, які саме права та інтереси порушені.

Зазначає, що Верховний суд України у постанові від 03.07.2013р. зробив правовий висновок про те, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Вказує, що відповідно до ст.5 Закону України «Про туризм» туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до п. 2.1 Агентського договору № 8354-20/ЛЬВ укладеного між Туроператором ТОВ «ТТВК» та турагентом ФОП ОСОБА_4 турагент зобов`язується за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту та/або окремих характерних та супутніх туристичних послуг та товарів, а саме, але не виключно: страхування, послуги з перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції, реалізація мобільного зв`язку тощо) туристу шляхом укладення договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням туроператора, а також здійснювати фактичні дії визначені умовами цього договору. За тур, оплачений ОСОБА_3 туроператором ТОВ «ТТВК» виставлено турагенту ФОП ОСОБА_4 рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 47961,00грн. Різниця між оплатою ОСОБА_3 склала 5704,00 була врахована у загальних взаєморозрахунках між туроператором та турагентом.

Сплачені туристом кошти туроператор отримав та оформив для туриста (вказаних ним осіб) туристичний тур, на що було оформлено ваучер, авіаквитки, страховки. Як вбачається з авіаквитка та ваучера, туристична подорож ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мала розпочатись вильотом зі Львова у Шарм ель Шейх 24.02.2022р., а повернення у Львів 03.03.2022р. На виліт туристи не прибули. Виліт у призначений час не відбувся з незалежних від туроператора причин: російська федерація розпочала військові дії, в Україні було оголошено воєнний стан та припинені будь-які авіарейси. Вважає, що ФОП ОСОБА_4 виконав усі зобов`язання перед позивачем та перед турагентом, представником якого виступав у правовідносинах з туристом, а тому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем, як турагентом, не було належним чином виконано обов`язки, встановлені законодавством України. Тому із врахуванням наведеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представником позивача Богдановим О.В., подано відповідь на відзив в якому зазначив, що позивач жодних договорів з ТОВ «ТТВК» не укладав, а сам відповідач його згоди на укладення договору з ТОВ «ТТВК» щодо замовлених послуг не отримував. 13.02.2022р. відповідач надав реквізити для сплати коштів за замовлені послуги, що підтверджується квитанціями згідно яких отримувачем являється ФОП ОСОБА_4 . Тобто з боку позивача було виконано зобов`язання по оплаті замовлених послуг в повному обсязі шляхом перерахування коштів саме відповідачу. Станом на 22.03.2023. замовлені позивачем у ФОП ОСОБА_4 та оплачені туристичні послуги, реалізовані та отримані не були. Рахунок на оплату №5490119 датований 21.02.2022р., проте на вимогу відповідача позивач вперше сплатив кошти ФОП ОСОБА_4 13.02.2022р., що підтверджує відсутність взаємовідносин між позивачем та ТОВ «ТТВК». Крім того з п.6.8 Агентського договору вбачається, що розмір агентської винагороди за реалізацію туристичного продукту туроператора становить 10грн., включаючи ПДВ за кожне бронювання та перераховується туропаратором турагенту після реалізації туру, що не узгоджується з оплатою у розмірі 5704,00грн. Вказує, що оскільки ОСОБА_3 було замовлено туристичні послуги саме у туристичній агенції «Антонів Тур» під іменем якої діє ФОП ОСОБА_4 , то відповідальність належить саме останньому. Доводи відповідача, що майнову відповідальність має нести туроператор є безпідставними, оскільки, враховуючи застосування норм права, викладених в постановах Верховного суду, правовідносини між відповідачем та ТОВ «ТТВК» ОСОБА_3 ніяким чином не стосуються. Спір між останніми має бути вирішений в іншому провадженні.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Також просив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу зменшивши їх розмір з підстав зазначених в запереченні на заяву про компенсацію витрат на правову допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги заперечив, просив в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ТОВ «ТТВК» як туроператором та ФОП ОСОБА_4 як турагентом було укладено агентський договір № 8354-20/ЛЬВ від 17.09.2020р.

Згідно розділу 1 даного договору сторони погодили визначення термінів, зокрема, ваучер документ, встановленої Турпоператором форми, який надає право туристу на розміщення в зазначеному готелі з певним типом харчування та типом номера у визначений строк; туристичний продукт попередньо розроблений туроператором комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входить послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо); документи на тур туристичний (інформаційний) ваучер, проїзні документи, рекомендації туристам з поведінки у країні перебування, страховий поліс( медичне та від нещасних випадків), умови страхування і правила поведінки туриста при виникненні страхових випадків; грошові кошти кошти, що не є власністю турагента, отримані турагентом від туриста за реалізацію туру, які в повному обсязі підлягають сплаті туроператору.

Згідно п.2.1 агентського договору № 8354-20/ЛЬВ за цим договором турагент зобов`язується за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту та/або окремих характерних та супутніх туристичних послуг та товарів, а саме, але не виключно: страхування, послуги з перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції, реалізація мобільного зв`язку тощо) туристу шляхом укладення договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням туроператора, а також здійснювати фактичні дії визначені умовами цього договору.

Турагент може надавати туристам консультаційні послуги стосовно туристичного продукту та інші супутні послуги від власного імені. (п.2.2 агентського договору).

За цим договором турагент, зобов`язується за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту сформованого як туроператором, так і іншої юридичної особи, яка має ліцензію на туроператорську діяльність та агентський договір з туроператором. У разі реалізації сторонами туру фактичного туроператору, туроператор ТОВ «ТТВК» діє як турагент фактичного туроператора. (п.2.6 агентського договору).

Пунктом 5.5 вказаного договору передбачено, що туроператор письмово через систему бронювання направляє турагенту повідомлення про статус заявки, що означає, що заявка прийнята до розгляду. Після отримання відповідних повідомлень від постачальників туристичного продукту (туристичних послуг), туроператор направляє турагенту підтвердження бронювання туристичного продукту (туристичної послуги) і надсилає турагенту чере систему бронювання рахунок на оплату туристичного продукту (туристичної послги) або повідомляє турагента про неможливість надання туристичного продукту згідно заявки на бронювання.

Відповідно до п.1.12, 6.10 Агентського договору, суми отримані турагентом за продаж туристичного продукту згідно цього договору не є власністю турагента.

Розмір агентської винагороди за реалізацію туристичного продукту туроператора становить 10 грн., включаючи ПДВ за кожне бронювання та перераховується туропаратором турагенту після реалізації туру (п.6.8 Агентського договору).

Як вбачається з долученого відеозапису 21.02.2022р. ОСОБА_3 отримав в офісному приміщенні документи для туру, в тому числі ваучери.

З долучених ваучерів вбачається оформлення такого Туроператором ТОВ «ТТВК» за № 5940119 на трьох туристів: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з терміном туру 24.02.2022р. по 03.03.2022р. із зазначенням назви готелю, типу розміщення та харчування, надання трансферу та зазначено маршрут, а також визначено маршрут та вид транспорту.

З долучених квитків вбачається записи: Anex Tour/TTVK 13/02/2022 рейс № QU 3431 (Львів) 24.02.2022р.; рейс № QU 3434 ( ОСОБА_12 ) 03.03.2022р. на ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Із страхового полісу серія КМ №9214941 від 21.02.2022р. ПрАТ «Європейське туристичне страхування» вбачається оформлення страхування ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на період з 24.02.2022р. по 03.03.2022р.

З банківської квитанції №0.0..1 від 13.02.2022р. вбачається здійснення оплати ОСОБА_3 на рахунок отримувача ОСОБА_13 30632,00грн. з призначенням платежу: оплата за туристичні послуги ОСОБА_5 .

З банківської квитанції №0.0..1 від 19.02.2022р. вбачається здійснення оплати ОСОБА_3 на рахунок отримувача ОСОБА_13 13233,00грн. з призначенням платежу: оплата за туристичні послуги ОСОБА_5 .

З банківської квитанції №0.0..1 від 19.02.2022р. вбачається здійснення оплати ОСОБА_3 на рахунок отримувача ОСОБА_13 9800,00грн. з призначенням платежу: оплата за туристичні послуги ОСОБА_5 .

Як вбачається з платіжної інструкції №9275 від 15.02.2022р. ФОП ОСОБА_4 проведено оплату на розрахунковий рахунок ТОВ ТТВК у розмірі 30600,00грн., призначення платежу: оплата туристичних послуг згідно з рахунком № НОМЕР_1 .

Як вбачається з платіжної інструкції № 9302 від 21.02.2022р. ФОП ОСОБА_4 проведено оплату на розрахунковий рахунок ТОВ ТТВК у розмірі 17 361, 00 грн., призначення платежу: оплата туристичних послуг згідно з рахунком № НОМЕР_1 .

У рахунку на оплату № 5940119 від 21.02.2022р. вказано постачальник : ТОВ «ТТВК», покупець: ФОП ОСОБА_4 24.02.2022р. 03.03.2022р.; договір основний договір 8354-20/Льв; найменування: пакет турпослуг (авіаквитки, обслуговування за кордоном, страховка); сума без ПДВ 47961,00грн.

У повідомленні Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. зазначено, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997р. № 671/79-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Представником позивача ОСОБА_1 було скеровано ФОП ОСОБА_4 адвокатський запит № 9 від 14.11.2022р. про надання копії договору на туристичне обслуговування з ОСОБА_3 , на який ФОП ОСОБА_4 скеровано відповідь, у якій зазначено, що під час укладення договору на туристичне обслуговування, який укладався ОСОБА_3 та туроператором ТОВ «ТТВК» від імені якого виступала турагенція «Антонів-Тур» туристу було надано відповідний примірник договору, примірник туроператора сформовано в електронній формі. У зв`язку з не функціонуванням електронного документообігу між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «ТТВК», отримати примірник запитуваного договору немає можливості.

Позивач скерував ФОП ОСОБА_4 вимогу від 14.12.2022р. в якій вказав, що ФОП ОСОБА_4 не було виконано обов`язку щодо надання позивачу, як туристу, комплексу туристичних послуг, та просив повернути йому оплачені грошові кошти у розмірі 53665,00грн.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм».

Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг, а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є:

- туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до статті 297 ГК якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»).

Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (частини перша та друга статті 32 Закону України «Про туризм»).

Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13.

З досліджених у справі доказів, вбачається, що відповідно до агентського договору № 8354-20/ЛЬВ від 17.09.2020р. турагент діє від імені та за дорученням туроператора.

Туроператором у правовідносинах по наданню ОСОБА_3 послуг туристичного обслуговування виступав ТОВ «ТТВК», що підтверджується ваучером № 5940119.

Відповідно до ч.12 ст.20 ЗУ «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Враховуючи зазначене встановлено, що відповідно до умов агентського договору № 8354-20/ЛЬВ від 17.09.2020р. ФОП ОСОБА_4 , який діє від імені та за дорученням туроператора - ТОВ «ТТВК», реалізував турпродукт та в повному обсязі своєчасно, а саме 21.02.2022р., передав ОСОБА_3 документи необхідні для проведення визначених позивачем осіб відпочинку, згідно придбаного туру.

Враховуючи викладене вище, ТОВ «ТТВК», як турпоператор має нести перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Щодо покликання позивача у позовній заяві на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.03.2019р. у справі №750/9028/15-ц, то в такій зазначено: згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Таким чином, ФОП ОСОБА_4 (турагент) діяв від імені туроператора Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на підставі агентського договору. Предметом спору у цій справі є стягнення коштів на користь позивача за невиконання умов договору про туристичне обслуговування. Відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах як туроператор має нести ТОВ «ТТВК».

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляла.

Відтак, враховуючи те, що позов у цій справі пред`явлений до неналежного відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі № 619/2796/19-ц.

Представником відповідача подано заяву щодо стягнення судових витрат, згідно якої просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 13 500, 00 грн., які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат , за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником відповідача на підтвердження понесених стороною відповідача витрат на правничу допомогу надано : договір про надання правової допомоги від 01.03.2023 року; ордер про надання правничої допомоги від 11.03.2023 року серії ВС № 1192340; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; протокол погодження замовлення до Договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року від 01.03.2023 року; рахунок-фактуру № 02-06/2023-А1 від 14.06.2023 року; платіжну інструкцію № 9566 від 17.03.2023 року.

Відповідно до абз. 2 п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року укладеного між ФОП ОСОБА_4 та адвокатом Рейхель Романом Петровичем, розмір гонорару за правову допомогу за даним договором або спосіб його визначення встановлюється за домовленістю сторін в протоколі погодження замовлення по кожному окремому питанню чи етапу правової допомоги виходячи із вищевказаних критеріїв та базової величини вартості роботи адвоката 1 500, 00 грн. за одну годину роботи в звичайному режимі (без терміновості), та 3 000, 00 грн. за годину роботи в терміновому режимі.

Відповідно до п. 3.2 Договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року укладеного між ФОП ОСОБА_4 та адвокатом Рейхель Романом Петровичем, конкретний ромір гонорару до виплати вказується в рахунку-фактурі, який формується Адвокатом, і який підлягає оплаті не пізніше п`яти банківських днів з моменту направлення такого рахунку-фактури на поштову та/або електронну адресу Замовника, або з використанням стільникового зв`язку, чи менеджерів, наприклад : Viber, Telegram, WhatsApp і тп.

Відповідно до п. 4 Протоколу погодження замовлення від 01.03.2023 року до Договору про надання правової допомоги від 01.03.2023 року, конкретний розмір гонорару адвоката за виконання даного замовлення буде вказаний в рахунку-фактурі, сформованому адвокатом виходячи з фактичних витрат часу на виконання даного замовлення.

Відповідно до рахунку-фактури № 02-06/2023-А1 від 14.06.2023 року, загальна вартість наданих послуг визначена в розмірі 13 500 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 9566 від 17.03.2023 року ФОП ОСОБА_4 сплатив 4 000, 00 грн.

Однак судом встановлено, що вартість фактично наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги відповідно умов договору та протоколу погодження замовлення, складає суму у розмірі 6 000, 00 грн., за підготовку до участі в судових засіданнях (підготовка, прибуття в суд, клопотання з процесуальних питань).

Щодо вимог про стягнення витрат у розмірі 7 500, 00 грн. за ознайомлення з матеріалами справи, формування позиції та підготовки уточненого позову, то такі задоволення не підлягають, оскільки представником відповідача не доведено підставності нарахування такого, оскільки уточненого позову у даній справі стороною відповідача не подавалося.

За таких обставин, враховуючи встановлені частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України критерії співмірності, з позивача на користь відповідача, слід стягнути суму витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ,- відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про компенсацію витрат на правничу допомогу,- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ФОП ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч гривень) 00 грн.

В задоволенні іншої частини заяви представника відповідача ОСОБА_2 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач : ФОП ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

Третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК», м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, офіс 128.

Повний текст рішення складено 18.08.2023 року.

СуддяН. Б. Добош