Провадження № 2/761/6605/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Бутиріна Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

встановив:

У березні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в якому з просив суд: визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 04.06.1987 року № НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження батька позивача від 03.07.1953 року № НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження дядька позивача від 10.07.1959 року № НОМЕР_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 дядько позивача ОСОБА_3 помер. Поховання спадкодавця здійснив позивач, як єдиний живий родич. Вказане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 02.02.2022 року №03568132/41, договором про надання ритуальних послуг від 02.02.2022 року, довідкою на одержання праху від 19.02.2022 року, довідкою про поховання від 19.05.2022 року.

У позовній заяві зазначено, що інші співвласники квартири згідно свідоцтва та родичі позивача і спадкодавця померли. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть батька позивача від 08.01.2017 року № НОМЕР_4 , свідоцтвом про смерть дідуся позивача від 10.05.2008 року № НОМЕР_5 , свідоцтвом про смерть бабусі Позивача від 14.04.2007 року № НОМЕР_6 . Окрім того після смерті батька, бабусі і дідуся позивач успадкував решту 5/8 вказаної вище квартири. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 08.08.2017 року №2-772.

Позивачем вказано, що на момент відкриття спадщини позивач не прийняв спадщину, оскільки 24.02.2022 року відбулася збройна агресія російської федерації проти України. Указом Президента України 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» в країні було запроваджено воєнний стан. Як відомо, одним із напрямів, якими просувалися російські війська було місто Київ. з 24 лютого по початок квітня 2022 року відбувалися бойові дії у Київській області. 02 квітня 2022 року Міністерство оборони України повідомило про звільнення Київської області від російських окупантів. Позивач вказує, що увесь цей час позивач знаходився в зоні окупації, де органи державної влади України не могли функціонувати належним чином, оскільки за рекомендацією керівництва Києва наприкінці лютого прийняв рішення покинути місто переїхати до друзів в село. Після звільнення деокупації Київської області, в травні 2022 року позивач повернувся до м. Києва і тільки 19 травня 2022 року зміг здійснити поховання свого дядька, що підтверджується довідкою про поховання.

Так, позивач зазначає, що 27.01.2023 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 10.03.2023 року №605/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії Позивачу було повідомлено, що нею пропущено 6- місячний строк, встановлений законом, а також додатковий 4-місячний строк, що діє в період воєнного стану.

Позовна заява мотивована тим, що лише наприкінці травня 2022 року позивач фактично зміг повернутися до нормального життя, відтак просить суд вважати поважною причину пропуску встановленого законом строку, оскільки з лютого по травень не міг прийняти спадщину, а за вирахуванням цього періоду вклався у встановлений законом строк (тобто з травня 2022 по січень 2023 року пройшло менше 10 місяців). Одночасно повідомляємо суд, що інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом - немає.

Так, позивач вказує, що враховуючи, що пропущений строк є незначним, позивач вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

21.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Київської міської ради в якому відповідач просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2023 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бутиріна Ярослава Ярославовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задоволено. Витребувано у Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори (адреса місцезнаходження: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 172) належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

24.05.2023 року до суду на виконання ухвали від 10.05.2023 року від Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №63/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 20.09.2023 року на задоволення клопотання представника позивача адвоката Бутиріна Я.Я. допитано в якості свідка позивача ОСОБА_1 , який повідомив, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини є те, що він з лютого 2022 був в окупації і тільки в травні зміг приїхати в Київ. Окрім того, зазначив, що також не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини через часті повітряні тривоги, обстріли м. Києва та відключення електроенергії, окрім того вказує, що пропуск строку є незначним, враховуючи збільшений КМУ України строк для прийняття спадщини до 10 місяців. Свідок повідомив, що зміг звернутись до нотаріуса лише в січні 2023. Окрім того, свідок ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені у позовній заяві.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити у повному обсязі.

Відповідача явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві просили розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради.

Вислухавши позивача та представника позивача, покази свідка ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складно відповідний актовий запис № 2501, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 04.06.1987 року серії НОМЕР_8 де зазначено батьком позивача ОСОБА_4 , свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_4 від 03.07.1953 року № НОМЕР_2 де зазначено батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 19.07.1959 року № НОМЕР_3 де зазначено батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складно відповідний актовий запис №667, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблений відповідний актовий запис за №8991, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 .

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблений відповідний актовий запис за № 7348, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 .

Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 10.03.2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріально дії в якій постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті його дадька ОСОБА_3 .

У зазначеній постанові вказано, що ШАПЧЕНКО М.І. , державний нотаріус 16-ої Київської державної нотаріальної контори, місцезнаходження: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 172, розглянувши заяву від 27 січня 2023 року від імені ОСОБА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , в якій він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилась після смерті його дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа до майна померлого на території України не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 71289557 від 27 січня 2023 року.

Окрім того у постанові нотаріусом вказано, що згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України - для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Якщо спадкоємець був би зареєстрований разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважався би таким, що фактично прийняв спадщину, але він не був зареєстрований зі спадкодавцем та пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України та Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 164. Відповідно до ст. 1272 ЦК України у спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини є право звернення до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, нотаріусом у постанові вказано, що у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини та відповідно до частини першої ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а також ст. 1270, 1272 ЦК України та пункту 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Відповідно до ст. 1262 ЦК України та ч. 3 ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем другої черги за законом.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини крім позивача іншими особами подані не були, заповіту не складено, що підтверджується копією спадкової справи №63/2023 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено у постанові нотаріуса п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи.

На підтвердження причин пропуску строку звернення позивача із заявою про прийняття спадщини зазначено, що він займався поховання, а також у зв`язку з постійними повітряними тривогами та ракетними обстрілами території України, зокрема і міста Києва позивач не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини. Крім постійних повітряних тривог та обстрілів відбувалися щоденні відключення електроенергії. Однак, звернувшись у січні 2023 року до державного нотаріуса Шапченка М.І. із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову нотаріуса з підстав пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що позивач на момент смерті не була зареєстрована разом із спадкодавцем.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті дядька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Більш того, 19 червня 2023 року (день ухвалення цього рішення), набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим,постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719до п. 3постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 .

Також суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спади шени та подачею зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - 5 місяців. Більш того, остання вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, інших спадкоємців немає.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини до Київської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Київська міська рада, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Повний текст рішення складено 28.09.2023 року.

Суддя: