Ухвала

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 481/825/23

провадження № 61-13585ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ частки майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ 30/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 .

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки у провадженні цього суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій вказувала, що суд першої інстанції всупереч пункту 4 частини першої статті 260 ЦПК України в оскаржуваному судовому рішення не зазначив строк та порядок набрання вказаним рішенням законної сили. Інших підстав та мотивів оскарження ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року апеляційна скарга не містить.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року залишена без змін

Суд апеляційної інстанції констатував, що резолютивна частини судового рішення місцевого суду, всупереч статті 260 ЦПК України не містить зазначення про строк та порядок набрання нею законної сили, водночас зазначене процесуальне порушення не вплинуло на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції по суті, тому її скасування лише з наведеної заявницею підстави не відповідатиме принципу правової визначеності.

У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та скасувати рішення суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що Новобузький районний суд Миколаївської області у своїй ухвалі не зазначив строк та порядок набрання нею законної сили, а Миколаївський апеляційний суду своїм рішенням не змінив шляхом доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції, що суперечить висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 761/13085/14.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в ухвалі Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року зазначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснення про строк та порядок набрання зазначеним судовим рішенням законної сили вказана ухвала не містить.

Згідно з підпунктом б) пункту 4 частини першої статті 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з резолютивної частини із зазначенням строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Отже, зазначення строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження є обов`язковим елементом резолютивної частини ухвали суду. За наведених обставин суд апеляційної інстанції правильно констатував, що відсутність таких відомостей в ухвалі Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року є порушенням норм процесуального права.

Водночас суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, правильно зазначив, що скасування та/або зміна оскаржуваного судового рішення матиме легітимну мету у тому випадку, якщо таке рішення, за своєю суттю є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають нормам процесуального та/або матеріального права, перешкоджає (рішення) подальшому розгляду справи.

Відповідно до змісту апеляційної та касаційної скарги ОСОБА_1 єдиною підставою скасування ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року зазначила відсутність в резолютивній частині вказаного судового рішення відомостей про строк та порядок набрання ним законної сили. В іншій частині ухвала суду першої інстанції щодо підстав та мотивів відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , не оскаржувалася.

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року не встановив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права щодо суті ухваленого судового рішення місцевим судом, відповідно дійшов обґрунтованого висновку, що незазначення в резолютивній частині ухвали суду про строк та порядок набрання нею законної сили, як єдину підставу для її перегляду, не є безумовною підставою для скасування або зміни такого судового рішення.

Також Верховний Суд враховує, що зазначена обставина, яка, на переконання заявниці, є безумовною підставою для скасування судового рішення (ухвали суду першої інстанції), не була перешкодою для реалізації заявницею її процесуальних прав на оскарження ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року до апеляційного суду.

Серед іншого, слід наголосити, що скасування рішення суду апеляційної інстанції та зміна ухвали місцевого суду, без наведення заявницею інших обґрунтованих підстав для їх перегляду, як то поновлення порушених прав ОСОБА_1 , перешкода у доступі до правосуддя та/або інші порушення норм права, які, на переконання заявниці, могли призвести до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, не відповідатиме завданню цивільного судочинства.

Тобто скасування та/або зміна судового рішення повинна мати розумну мету, направлену на виправлення допущених судом помилок, які об`єктивно призвели до порушення прав особи, яка звертається зі скаргою. Не може бути скасоване по суті правильне судове рішення за наявності лише однієї підстави для їх скасування (зміни) як то форма судового рішення, водночас, як свідчать обставини цієї справи, зазначене не призвело до жодних перешкод у праві на реалізацію апеляційного оскарження ОСОБА_1 ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року.

Посилання заявниці на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 761/13085/14 Суд відхиляє, оскільки у наведеній справі, скасовуючи судові рішення та змінюючи їх резолютивну частину, суд касаційної інстанції перевіряв їх законність та обґрунтованість у контексті й інших доводів та підстав для їх скасування та зміни, наведених заявником у касаційній скарзі.

Отже, доводи заявниці на обґрунтованість висновків судів не впливають, оскільки встановлені обставини не були перешкодою для звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, тобто реалізації її процесуальних прав. Інші доводи заявниці зводяться до її незгоди з висновками суду та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судів, які суд апеляційної інстанції їх обґрунтовано спростував.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 липня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ частки майна в натурі.

Копію ухвали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян