Справа № 645/4783/23
Провадження № 2/645/2016/23
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2023 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П.., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Ухвалою судді від 21 вересня 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на - залишено без руху оскільки позивачем не сплачено судовий збір, вказана ухвала суду про залишення заяви без руху була направлена позивачу для усунення вказаних недоліків.

Для усунення недоліків судом був встановлений десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

У встановлений судом строк представник позивача надав суду заяву про усунення недоліків, в якій повторно просив задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшити його розмір до розміру, який би не перевищував 5 відсотків від доходів позивача. Дохід позивача у 2022 році склав 20000 грн, що в розрахунку на 5 відсотків становить 1000 грн, а суму спали судового збору пропорційно позовним вимогам складає 5694 грн. 54 коп., що майже четверта частина доходу отриманого позивачем на проживання. Якщо узяти дохід позивача за 2023 рік, саме на день подання позову та він складає 16660, 81 грн, що в розрахунку на 5 відсотків передбачених законодавством, то це 833 грн. 05 коп.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про усунення недоліків, приходить до висновку про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 р. у справі №904/9117/17.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, суд має самостійно вирішити питання й про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору за умови існування належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача.

За висновками Великої палати Верховного суду у постанові від 18.11.2020 року у справі №9901/67/20 конструкція ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

У зв`язку із цим обставини, зазначені позивачем у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відтак, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору чи його змееншення, задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Відповідно до ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Однак, відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права повторного звернення до суду з цим позовом, після усунення обставин, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. П. Шарко