ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/107/23Головуючий по 1 інстанції Білопольська Н.А.
Справа №696/432/22 Категорія: 301030300 Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
26 вересня 2023 рокум. Черкаси
Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Матюха В.І.
учасники справи:
представник позивача - адвокат Остапенко Ірина Сергіївна;
відповідач - ОСОБА_2 ;
представник відповідача - адвокат Аваєва Наталія Валеріївна;
особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 - адвокат Аваєва Наталія Валеріївна;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 травня 2023 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1210, розірвано.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано припиненим у день набрання чинності цим рішенням суду.

Після розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки Toyota Corolla Verso, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Toyota Corolla Verso, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, в розмірі 79470 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2016 грн 40 коп. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Аваєва Н.В. подала апеляційну скаргу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни задоволено частково.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 травня 2023 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору, зменшивши їх з 2016 гривень 40 коп. до 1984 гривень 80 коп.

В решті частини рішення залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 23 гривні 37 коп.

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, яка надійшла до апеляційного суду 06 вересня 2023 року, про ухвалення додаткового рішення, яким просила відшкодувати судові витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 39200 грн.

У заяві вказує, що розрахунок судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, здійснений з урахуванням юридичних послуг, наданих з моменту звернення до суду ОСОБА_1 з метою захисту порушених прав та до моменту набрання рішенням суду законної сили, та складає 39200 грн. (33600 + 5600).

Представник ОСОБА_2 - адвокат Аваєва Наталія Валеріївна надіслала заперечення щодо заяви про ухвалення додаткової постанови у справі та просить зменшити судові витрати на правничу допомогу позивачки до 100 грн., які стягнути пропорційно незадоволених вимог апеляційної скарги. У разі встановлення судом, що документи, надані позивачем до заяви не можуть бути визнані такими, що підтверджують витрати на правничу допомогу та/або подані з порушенням процесуального порядку/строків - у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача відмовити.

У запереченні вказує, що позивач та її представник не заявляли в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та не звертались до суду з метою ухвалення додаткового рішення, тому вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем в суді першої інстанції у розмірі 33600 грн. не підлягають стягненню згідно заяви, поданої в суд апеляційної інстанції.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції зазначає, що позивачем та її представником відзив на апеляційну скаргу не подавався, тому до розгляду апеляційної скарги стороною не було заявлено про судові витрати на правничу допомогу.

Вважає, що жодного доказу сплати коштів позивачем по договору про надання правничої допомоги № б/н від 28 серпня 2023 року не надано, а сам договір не передбачає складання сторонами будь-якого акту виконаних робіт, як підстави для сплати коштів.

Вказує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко І.С. надіслала до апеляційного суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши представника ОСОБА_2 - адвоката Аваєву Н.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Під час розгляду справи учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та підтриманий у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи представником позивача було заявлено про намір подання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (том 3 а.с. 49).

Постанову Черкаського апеляційного суду у даній справі ухвалено 29 серпня 2023 року.

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі подано позивачем 04 вересня 2023 року, тобто, з урахуванням вихідних днів, у межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційних вимог представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, оскільки такий розподіл не було здійснено під час ухвалення постанови суду.

На підтвердження розміру судових витрат позивачем надано копію Акту виконаних робіт № 1 від 14 травня 2023 року відповідно до Договору № 12/05/2022 від 12 травня 2022 року, копію Договору б/н про надання правничої допомоги від 28 серпня 2023 року, копію Акту виконаних робіт № 1 від 01 вересня 2023 року відповідно до Договору № б/н від 28 серпня 2022 року (том 3 а.с. 73-76).

Також матеріали справи містять копію Договору № 12/05/2022 від 12 травня 2022 року (том 2 а.с. 23-24).

В Акті виконаних робіт № 1 від 14 травня 2023 року відповідно до Договору № 12/05/2022 від 12 травня 2022 року вказано, що адвокат виконав, а замовник прийняв та оплатив юридичні послуги, а саме: юридична консультація 1,5 год. - 2400 грн., вивчення документів 2,0 год. - 3200 грн., збирання доказів 3,0 год. - 4800 грн., підготовка та подання позовної заяви 6,5 год. - 10400 грн., участь в судових засіданнях 8,0 год. - 12800 грн.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 160/16902/20.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, документи, які підтверджують понесені витрати в суді першої інстанції, а також заяву про ухвалення додаткового рішення позивач та її представник до місцевого суду у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк не подавали.

Тому витрати, зазначені у наданому позивачем Акті виконаних робіт № 1 від 14 травня 2023 року не підлягають стягненню в суді апеляційної інстанції.

Згідно Акту виконаних робіт № 1 від 01 вересня 2023 року відповідно до Договору № б/н від 28 серпня 2023 року, то адвокат виконав, а замовник прийняв та оплатив юридичні послуги, а саме: подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 696/432/22 провадження 22-ц/821/1087/23 та заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України 0,5 год. - 800 грн., вивчення апеляційної скарги, матеріалів апеляційного провадження та підготовка до засідання 2,0 год. - 3200 грн., участь в засіданні в суді апеляційної інстанції 1,0 год. - 1600 грн.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20, від 29 березня 2023 року у справі № 712/15541/18, такі послуги як подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи не є послугами з професійної правничої допомоги, а тому не підлягає відшкодуванню. Так само не підлягають компенсації позивачеві витрати, понесені у зв`язку з вивченням апеляційної скарги, матеріалів апеляційного провадження та підготовки до засідання, а тому вони не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Враховуючи наведене, до витрат на правничу допомогу не відносяться зазначені адвокатом Остапенко І.С. в Акті виконаних робіт № 1 від 01 вересня 2023 року наступні послуги: подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 696/432/22 провадження 22-ц/821/1087/23; вивчення апеляційної скарги, матеріалів апеляційного провадження та підготовка до засідання.

Колегія суддів також враховує, що участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої і апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Отже, підготовка цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, з огляду на що розмір таких витрат також підлягає зменшенню.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Остапенко І.С. була присутня в одному судовому засіданні 29 серпня 2023 року, яке тривало близько 45 хвилини.

Колегія суддів вважає, що обґрунтованим та співмірним розміром витрат на правничу допомогу із виконаною адвокатом роботою з подання заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 400 грн., а за участь адвоката в судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом - 1200 грн.

З огляду на викладене, враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), тривалість судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також наявність обґрунтованого клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, колегія суддів вважає, що справедливим, розумно обґрунтованими та співмірним із вказаними вище обставинами є розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, в сумі 1000 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача та ухвалення додаткової постанови у справі про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу в сумі 1000 гривень.

Керуючись статтями 141, 270, 367, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 гривень.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 29 вересня 2023 року.

Судді