Ухвала

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 554/6033/22

провадження № 61-13966ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Струць Тетяни Ігорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 року адвокат Струць Т. І. як представник ОСОБА_1 надіслала через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Отже, заявнику необхідно зазначити в касаційній скарзі інших учасників справи, а саме - Харківську міську територіальну громаду в особі Харківської міської ради з місцем їх знаходження.

Крім того, в касаційній скарзі, заявник як на підставу касаційного оскарження судових рішень посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» (пункт 1 частин другої статті 389 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку

Отже, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновку, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі», не заслуговують на увагу, оскільки висновок, на який посилається скаржник, не є висновком Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Також, як на підставу оскарження судових рішень посилається на необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень частини першої статті 1264 ЦК України у взаємозв`язку з частинами другою, четвертою статті 3 СК України та частиною третьою статті 1268 ЦК України у правовідносинах щодо встановлення факту постійного проживання жінок однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Ураховуючи наведене, з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити інших учасників справи з місцем їх знаходження; згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом із цим, відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи. Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності (пункт 10 Положення).

Згідно з підпунктом 12.5 пункту 12 Положення ордер має містити прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

До касаційної скарги адвокатом Струць Т. І. як представником ОСОБА_1 надано копію ордеру від 18 травня 2023 року серії АТ № 1031810, виданий Адвокатським об`єднанням «Сімейство», в якому не зазначено номер посвідчення адвоката, ким та коли воно видане, а також ордер не містить підпису адвоката Струць Т. І.

Отже, заявнику необхідно надати суду оформлений належним чином документ, який підтверджує повноваження адвоката Струць Т. І. представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Струць Тетяни Ігорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев