Справа № 643/6240/23
Провадження № 2/643/2548/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.

представника відповідача - адвоката Ляпіна Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77-А) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 681,08 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.01.2020 року відповідач звернувся до АТ «РВС Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-договір № 0048685 про надання банківських послуг. Відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку та приєднався до умов договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок суму у розмірі 15 151,52 грн., строк дії кредиту 6 місяців, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 1% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви-договору від 14.01.2020 року, відповідач отримав банківську картку, на яку були зараховані грошові кошти в розмірі 15 151,52 грн. Відповідач неналежним чином виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. 28.12.2021 року між АТ «РВС Банк» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1. Позивач набув право вимоги до відповідача за заявою-договором № 0048685 від 14.01.2020 на заборгованість у розмірі 18 067,24 грн., з яких: 7753,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2737,57 грн. - заборгованість за процентами; 7575,80 грн. - заборгованість за комісією, У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, позивач відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував на заборгованість 18% річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 86,13 грн. та індекс інфляції за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 527,71 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ляпін Д.Б. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою після спливу строку позовної давності, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. Також окремо подав заяву про застосування строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.01.2020 року ОСОБА_1 підписав заяву-договір № 0048685 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Сторони погодили тип кредиту - споживчий кредит, суму кредиту 15 151,52 грн., строк дії кредиту 6 міс., річну процентну ставку - 18%, тип ставки - фіксована.

У заяві-договорі № 0048685 від 14.01.2020 відповідач підтвердив, що підписанням цієї заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до умов Публічної пропозиції АТ «РВС банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептував укладення договору, який розміщений на сайті Банку і беззастережно приєднався до умов договору. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати всі зміни, які будуть вноситись до Договору.

14.01.2020 відповідач також підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, процентна ставка, розмір щомісячної комісії за супроводження кредиту.

14.01.2020 АТ «РВС банк» надав відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 15 151,52 грн., що підтверджується: меморіальним ордером № 6996 від 14.01.2020 року на суму 15 000 грн., призначення платежу «видача кредиту згідно кредитного договору № 0048685 від 14.01.2020; меморіальним ордером № 6997 від 14.01.2020 року на суму 151,52 грн., призначення платежу «дисконт при видачі кредиту згідно кредитного договору № 0048685 від 14.01.2020».

З виписки по особовому рахунку за період з 28.12.2021 по 28.12.2021 суд установив, що відповідач отримав грошові кошти, банк здійснював списання по кредитному договору № 0048685 від 14.01.2020.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви позичальника, додатками до якої є Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифи та Таблиця обчислення вартості кредиту (надалі по тексту - кредитний договір).

За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 21.06.2023 у відповідача за кредитним договором № 0048685 від 14.01.2020 утворилась заборгованість у розмірі 18 067,24 грн., яка складається з: 7753,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2737,57 грн. - заборгованість за процентами, 7575,80 грн. - заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивач, керуючись нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував на заборгованість за кредитним договором 18% річних (річна ставка узгоджена між відповідачем та банком) за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 86,13 грн. та індекс інфляції за період з 28.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 527,71 грн.

Отже, позивач довів, що банк надав відповідачу кредитні кошти, узгодив з відповідачем умови надання кредитних коштів, зокрема, строк надання кредиту, річну процентну ставку, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, на яку відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані 18% річних та індекс інфляції.

Відповідно п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, при розрахунку 3% та інфляційного збільшення, позивачем враховані приписи п. 18 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

28.12.2021 між АТ «РВС банк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1, відповідно до якого право вимоги відступаються позивачу за кредитними договорами зазначеними в додатку № 1.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору № 28/12/2021-1 про відступлення прав вимоги від 28.12.2021, акту прийому-передачі прав і документів до договору про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1 від 28.12.2021 право вимоги за кредитним договором № 0048685 від 14.01.2020 укладеного між ОСОБА_1 та АТ «РВС банк» перейшло до ТОВ «ФК «Паріс».

26.01.2022 засобом поштового зв`язку позивач направив відповідачу вимогу від 25.01.2022 № про усунення порушення кредитного зобов`язання.

Оскільки відповідач не повернув у визначені строки зазначену суму заборгованості, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ляпіна Д.Б., який просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначено у заяві про застосування строку позовної давності від 27.09.2023 року, суд зазначає наступне.

У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 встановлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23.12.2022 р. № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30.06.2023 року.

Згідно із законом від 30.03.2020 № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Отже, відповідно до п.12 «Перехідних і прикінцевих положень» ЦК України продовжено під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.ст. 257, 258 цього Кодексу.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі призупинена з 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину), її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності щодо сплати заборгованості по кредитному договору продовжив свій перебіг. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог продовжується на строк дії карантину.

Відповідачем були здійснені платежі на погашення кредиту, останній з яких був 14.05.2020 року (а.с. 37), тобто вже в період дії карантину, який розпочався з 12.03.2020 року і призупинив строки позовної давності.

Враховуючи, що з даним позовом до суду позивач ТОВ «ФК «Паріс» звернулося 10.07.2023 року, а період стягнення позивач зазначає в межах строку позовної давності, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заявлені в межах строку позовної давності.

Доводи представника відповідача про те, що ТОВ «ФК «Паріс» не має ліцензії про надання фінансових послуг та не внесена до реєстру колекторських компаній суд не бере до уваги, оскільки це не є предметом спору, а відповідач не подавав зустрічного позову або окремого позову про визнання кредитного договору недійсним з вказаних підстав, оскільки суд виходить із презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість за кредитним договором у сумі 18 681 гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2 684 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77-А.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29 вересня 2023 року.

Суддя - О.О. Олійник