ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/698/23 Номер провадження 22-ц/814/3714/23Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л.Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О. А.

судді: Дорош А.І., Триголов В. М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на його користь заборгованість по орендній платі за землю за 2021 рік в розмірі 11 523,90 грн, штраф у розмірі річної суми орендної плати в розмірі 11 523,90 грн, пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за 354 дні прострочення в розмірі 2 063,24 грн, інфляційні збитки за 11 місяців 2022 року в розмірі 2 964,31 грн, а всього 28 075, 35 грн.

В обгрунтування позову вказував, що 15.12.2009 між ним як власником земельної ділянки площею 3.240 га, розташованої на території Ісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0089, та ПАТ "Райз-Максимко" було укладено договір оренди землі.

ТОВ "Райз-Схід" набуло права оренди на вказану земельну ділянку на підставі додаткової угоди від 01.01.2018 (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі № б/н від 15.12.2009.

Станом на 03.04.2023 ТОВ "Райз-Схід" не виконало зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021 рік.

Пунктом 9 договору була установлена орендна плата у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 11 523,90 грн за рік оренди, іншими положеннями договору передбачені штрафні санкції за порушення строків сплати орендної плати.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року позов задоволений.

Стягнуто з ТОВ "Райз-Схід" на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за землю за 2021 рік в розмірі 11 523,90 грн, штраф у розмірі річної суми орендної плати в розмірі 11 523,90 грн, пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за 354 дні прострочення в розмірі 2 063,24 грн, інфляційні збитки за 11 місяців 2022 року в розмірі 2 964,31 грн, а всього 28 075, 35 грн, а також судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ "Райз-Схід", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що позивач визначив предмет позову як стягнення заборгованості з орендної плати, проте у позові заявлені також інші окремі вимоги, а саме про стягнення штрафних санкцій, при цьому суд, задовольнивши позов, не встановив правомірності і обґрунтованості таких вимог.

Суд першої інстанції за відсутності у справі належних і допустимих доказів щодо факту невиплати орендної плати, її розміру, правильності нарахованих штрафних санкцій у порушення вимог закону задовольнив позов, обмежившись указівкою про перевірку правильності заявлених позивачем сум до стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166884 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 3,240 га з кадастровим номером :00:001:0089, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області (а.с.6).

15.12.2009 року між ОСОБА_1 та ЗАТ "Райз-Максимко" укладено договір оренди землі. Строк дії договору визначено 5 років (а.с.7-10).

Пунктом 5 договору визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка становить 4 1350 грн 02 коп.(а.с.7)

Пунктом 9 договору визначена орендна плата у грошовій формі в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає не менше 1 240,50 грн (а.с.7).

Відповідно п.14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.8).

Відповідно п. 41 Договору, за невиконання зобов`язань за цим договором, у тому числі за вчинення дій, направлених на зміну або дострокового розірвання договору в односторонньому порядку, винна сторона сплачує на користь іншої сторони штраф у розмірі річної суми орендної плати за цим договором (а.с.9).

13.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Райз-Максимко" укладено додаткову угоду до договору оренди землі № б/н від 15.12.2009 (а.с.11-12), згідно якої визначено строк дії договору до 31.12.2021, змінено п. 9 договору та визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6 722,28 грн з 01.01.2015, а також визначено форму орендної плати (а.с.11).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.09.2015 р. на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0089 площею 3,24 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» розташовану в Ісковецькій сільській раді Лохвицького району Полтавської області, є така інформація: вид іншого речового права «право оренди земельної ділянки», підстава виникнення іншого речового права «договір оренди землі, серія та номер: б/н виданий 15.12.2009, видавник: ПАТ «Райз - Максимко», додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 13.12.2014, видавник: ПАТ «Райз - Максимко», відомості про суб`єкта іншого речового права: «Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РАЙЗ-МАКСИМКО»… ОРЕНДОДАВЕЦЬ: Богушко С.М. (а.с.13).

01.01.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Схід» укладено додаткову угоду (про зміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі № б/н від 15.12.2009, яким ТОВ «Райз-Схід» набуло права оренди на земельну ділянку (а.с.14).

Вказаною угодою визначено строк дії договору до 31.12.2021, змінено п.9 договору та визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 11 523,90 грн (а.с.14).

З історії по картковому рахунку клієнта ОСОБА_1 вбачається, що за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 жодних грошових коштів від ТОВ «Райз-Схід» не надійшло (а.с.15-18).

01.02.2023р. ОСОБА_1 надіслав на адресу ТОВ «Райз-Схід» лист вимогою виплатити заборгованість по орендній платі за 2021 р. в сумі 28 075,35 грн (а.с.19, 20).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2021 рік, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в розмірі, встановленому договором, з урахуванням положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями укладеного ними договору оренди землі, а також нормами Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV із змінами та доповненнями, Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Аналогічна норма міститься у частині першій статті 93 ЗК України.

Частиною першою статті 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Отже, плата за володіння і користування орендованою земельною ділянкою є обов`язковою умовою оренди землі.

Розмір орендної плати, її індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначається умовами договору оренди землі (частина перша статті 15 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша-третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За нормами статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» праву орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, у спірних правовідносинах саме орендар є зобов`язаною особою (боржником) щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку орендодавцю у розмірі та на умовах, визначених договором оренди землі та, відповідно, на нього покладається обов`язок доведення належного виконання такого зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 06 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначене 27 квітня 2023 року о 09.45 (а.с.22).

Копія ухвали суду отримана відповідачем 11 квітня 2023 року.

Відповідно до статей 11, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, жодних заперечень на позов та відповідних доказів суду не надав, у судове засідання представник відповідача не з`явився.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність заявлених позовних вимог.

Наданими позивачем належними і допустимими доказами підтверджується факт укладення договору оренди (з додатками), за змістом якого відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плати щорічно не пізніше 31 грудня поточного року у сумі 11 523,90 грн; договором також передбачені штрафні санкції за порушення виконання цього обов`язку орендарем. У позові наведений розрахунок пені та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач навіть в апеляційній скарзі не послався на будь-які фактичні обставини та відповідні докази, які б спростовували та/або ж ставили під сумнів заявлені позивачем вимоги.

Посилання в апеляційній скарзі на неправильне визначення позивачем підстав та предмета позову не має значення для оцінки законності рішення суду.

За відсутності будь-яких заперечень відповідача суд першої інстанції перевірив правильність наданого позивачем розрахунку заявлених сум і погодився з ним.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильні по суті висновки по заявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги з урахуванням практики Європейського суду з прав людини у питанні застосування і тлумачення п.1 статті 6 Конвенції (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року) не потребують детальної оцінки з урахуванням характеру спору, наданих у справу доказів, встановлених фактичних обставин та правових позицій сторін спору.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов