Дата документу 05.10.2023 Справа № 334/6285/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6285/22 Головуючий у 1 інстанції: Новікова Н.В.
Провадження № 22-ц/807/1833/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Подліянової Г.С.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що облік природного газу на об`єкті споживача організований на базі комерційного ВОГ з використанням побутового лічильник газу ВІЗАР G-4 №0187300.

30 листопада 2021 року працівниками Оператора ГРМ на об`єкті споживання відповідача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки комерційного ВОГ виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ (пломба державного повірника не відповідає встановленому зразку) та роботу ЗВТ у позаштатному режимі.

З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності споживача, складено акт про порушення №ZP002932 від 30 листопада 2021 року. Акт у порядку визначеному Кодексом газорозподільних систем підписано працівниками АТ «Запоріжгаз» та споживачем без зауважень. Особу споживача посвідчено паспортом. Під час складення акту застосовувалась фото фіксація порушення про що зроблено відмітку у акті про порушення.

До акту про порушення внесена інформацію щодо: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 52 каб. 202; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення 10 грудня 2021 року, телефон для уточнення дати та часу проведення комісії .

30 листопада 2021 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол №001777демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи. Після зняття ЗВТ запаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С60992290.

09 грудня 2021 року за результатами проведеної експертизи, комісією створеною у порядку глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, виявлено несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ: відсутній відбиток тавра на пломбувальному матеріалі встановленому над гвинтом, що утримує лічильний механізм на корпусі ЗВТ в наслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою № R32961299, повернений споживачу.

Висновок експертизи викладений у акті №1277 експертизи лічильника газу від 09 грудня 2021 року.

Після проведення експертизи проведено позачергову повірку лічильника. За результатами повірки лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації, що відображено у протоколі повірки ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» від 09 грудня 2021 року №1277 та довідці про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 09 грудня 2021 року №3-0941-21.

10 грудня 2021 року комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №ZP002932 від 30 листопада 2021 року, що відображено у протоколі №2984 від 10 грудня 2021 року.

Відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу) з 10 серпня 2021 року по 29 листопада 2021 року з урахуванням усіх газових приладів (плита газова 1 шт., газова колонка -1 шт., котел 1 шт.,), зареєстрованих осіб (зареєстрована 3 особи) та опалювальної площі (48 кв.м). Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 35396,64грн.

30 грудня 2021 року на адресу відповідача направлено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

В добровільному порядку відповідачем борг не сплачено.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вартість донарахованого не облікованого об`єму та обсягу газу природного газу у сумі 35396,64 грн. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у сумі 35396 гривень 64 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту несанкціонованого відбору природного газу та наявність всіх трьох складових правопорушення, пошкодження пломб не завжди ж несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ, акт експертизи лічильника суперечить акту про порушення, існування відбитку державного повірника на пломбувальному матеріалі не підтверджено, пошкодження відбитку тавра на плобувальному матеріалі відбулось через незаконні дії представників позивача під час перепломбування лічильника 09 серпня 2021 року, довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та протокол повірки складені без урахування вимог закону, акт про розпломбування представниками позивача 30 листопада 2021 року не був складений, до складу комісії, яка оформлювала акт експертизи, входили не уповноважені особи, просила скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 серпня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За зазначеною адресою облік природного газу здійснюється лічильником ВІЗАР G-4 №0187300, який введений у експлуатацію 23 листопада 2012 року згідно з актом №001117 встановлення побутового лічильника газу після виконання повірки, ремонту (а.с. 14). За змістом зазначеного акту споживач зобов`язався забезпечити експлуатацію лічильника згідно вимог заводу виробника та Правил безпеки систем газопостачання.

30 листопада 2021 працівниками Оператора ГРМ на об`єкті споживання відповідача під час перевірки комерційного ВОГ виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ (пломба державного повірника не відповідає встановленому зразку) та роботу ЗВТ у позаштатному режимі, про що складено акт про порушення №ZP002932 від 30 листопада 2021 року (а.с.15).

Вказаний Акт підписаний працівниками АТ «Запоріжгаз» та споживачем без зауважень. Особу споживача посвідчено паспортом. Під час складення акту застосовувалась фото фіксація порушення про що зроблено відмітку у акті про порушення.

Акт про порушення №ZP002932 від 30 листопада 2021 року у п.8 містить інформацію про розгляд вказаного акта на засіданні комісії Оператора ГРМ з 09.00 до 12.00 год. 10 грудня 2021 року та місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 52 каб. 202 також в акті зазначений телефон для уточнення дати та часу проведення комісії - .

Відповідно до Протоколу № 001777 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи від 30 листопада 2021 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, після зняття ЗВТ запаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С60992290. Протокол підписано представниками Оператора ГРМ та споживачем без зауважень (а.с. 17).

Згідно з актом №1277 експертизи лічильника газу від 09 грудня 2021 року комісією створеною у порядку глави 10 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем, виявлено несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ: відсутній відбиток тавра на пломбувальному матеріалі встановленому над гвинтом, що утримує лічильний механізм на корпусі ЗВТ в наслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник поміщено в пакет, опломбовано пломбою № R32961299, повернений споживачу (а.с. 18).

09 грудня 2021 року проведено позачергову повірку лічильника, за результатами якої лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації, що відображено у протоколі повірки ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» №1277 від 09 грудня 2021 року та довідці ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3-0941-21 від 09 грудня 2021 року. Відносна похибка лічильника при об`ємній витраті природного газу 0,041 куб.м/год. складає (мінус) 17,29 %; відносна похибка лічильника при об`ємній витраті природного газу 6,0 куб.м/год. складає (мінус) 3,28%, що вказує на частковий облік природного газу при його фактичній витраті (викривлення даних обліку природного газу) (а.с.20,21).

Відповідно до протоколу засідання комісії № 2984 з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем розглянуто акт про порушення від 30 листопада2021 року та прийнято рішення про його задоволення, у зв`язку з чим були здійснені донарахування обсягу природного газу за період 10 серпня 2021 року по 29.11.2021 року з урахуванням усіх газових приладів (плита газова 1 шт., газова колонка 1 шт., котел-1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстрована 3 особи) та опалювальної площі (48 кв.м). Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 35396,64грн. (а.с.22,24,26).

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У пункті 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Порядок періодичної повірки засобів вимірювальної техніки по об`єктах побутових споживачів (населенню), вузлів обліку та їх складових врегульовано главою 8, 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі Положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засобом вимірювальної техніки є технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право:

- оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу);

- здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності);

- перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки (відміток про повірку в паспортах засобів вимірювальної техніки), що входять до складу комерційного вузла обліку природного газу.

До порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3 Положення.

Пунктом 3.3.1 Положення передбачено, що експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації. Після виконання цих робіт проводиться позачергова повірка лічильника згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи (пункти 3.3.3.1-3.3.3.4 Положення).

Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99. Лічильник газу запаковується в поліетиленовий пакет, який пломбується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації і направляється: на встановлення у споживача у разі визнання комісією лічильника газу придатним до застосування; на ремонт у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та рекомендації щодо проведення ремонту лічильника газу. У разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві.

Системний аналіз цих положень законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі встановлення непридатності лічильника до використання про це прямо вказується у акті експертизи із зазначенням виявлених у його роботі недоліків.

Несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 4 глави 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Пошкодження пломб відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів) (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем).

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги довід апеляційної скарги про те, що пошкодження пломб не завжди є несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ.

Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Для підтвердження правомірності здійснених позивачем донарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ споживача.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17.

Відповідачем в позасудовому порядку результати експертизи ЗВТ та повірки лічильника не оскаржувались.

Факт викривлення (відсутності) обліку природного газу також підтверджується протоколом повірки ДП «Запоріжжястандартметрологія» №1277 від 09 грудня 2021 року. За результатами повірки ДП «Запоріжжястандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0941-21 від 09 грудня 2021 року, відповідно до якої лічильник газу не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020 Метрологія. Лічильники газу для побутових потреб та комерційного обліку. Методика повірки.

Таким чином, побутовий лічильник газу ОСОБА_1 працював некоректно, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу не обліковувалась та обліковувалась некоректно.

Отже, є доведеними належними доказами наступні обставини: дію, що підтверджує втручання у лічильник газу у вигляді його пошкодження; спосіб втручання відсутність відбитку тавра на пломбу вальному матеріалі, встановленому над гвинтом, що утримує лічильний механізм на корпусі ЗВТ, внаслідок чого наявний доступ в роботу лічильного механізму; наслідки втручання відносна похибка лічильника перевищує максимальну допустиму похибку.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту несанкціонованого втручання у робот ЗВТ.

ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази, які б спростували висновки експертизи, клопотання про проведення судової експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі заявлено не було.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що акт №1277 експертизи лічильника газу від 09 грудня 2021 року суперечить акту про порушення №ZP002932 від 30 листопада 2021 року, оскільки в акті про порушення зазначено, що пломба державного повірника не відповідає встановленому зразку, в акті експертизи лічильника конкретизовано, що відсутній відбиток тавра.

Наявність повірочного тавра, є обов`язковою для визнання лічильника, як фізичного об`єкту, саме засобом вимірювальної техніки, який можливо використовувати для визначення об`єму природного газу (п.5.6.5 ДСТУ 2708:2006 Повірка засобів вимірювальної техніки (втратили чинність з 29 березня 2017 року) та Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08 лютого 2016 року).

За приписами п.п. 1,5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника. Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ. Власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Оспорюючи наявність будь-якого відбитку тавра державного повірника на пломбувальному матеріалі, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі одночасно посилається на пошкодження відбитку тавра на плобувальному матеріалі через незаконні дії представників позивача під час перепломбування лічильника 09 серпня 2021 року, проте не надає доказів на підтвердження вказаних обставин.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що до складу комісії, яка оформлювала акт експертизи, входили не уповноважені особи, оскільки таким доводам була надана належна оцінка судом першої інстанції. Крім того, в акті №1277 експертизи лічильника газу від 09 грудня 2021 року ОСОБА_1 не зазначала про незгоду щодо складу комісії.

Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів на спростування висновків комісії, викладених в акті №1277 експертизи лічильника газу, що є її обов`язком в розумінні вимог ст.12 ЦПК України.

Незгода з оформленням довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та протоколу повірки з огляду на не спростування викладених в них висновків не свідчить про помилковість висновків суду щодо доведеності позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 на нескладання акту про розпломбування ЗВТ представниками позивача 30 листопада 2021 року не заслуговують на увагу, оскільки Протокол № 001777 демонтажу та направлення засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи від 30 листопада 2021 року містить відповідні відомості про розпломбування ЗВТ, вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Колегія суддів також відхиляє інші доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження. Фактично аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив всі обставини у справі, зводяться до переоцінки доказів у справі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: Г.С. Подліянова

І.В. Кочеткова