Справа № 368/369/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Варлам Є.Р.

з участю представника позивача адвокат Клапчука Ф.П.

представника третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Пльотки П.Ю.

та третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області клопотання представника третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Пльотки П.Ю. про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_16 до Кагарлицького районного споживчого товариства, треті особи: ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_1 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_2 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_13 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_9 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_14 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_53 про визнання незаконним та недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення на посаді, -

встановив:

14 вересня 2023 р. представник третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Пльотка Павло Юрійович подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору, обґрунтовуючи клопотання наступним.

У провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває справа № 368/369/23 за позовом ОСОБА_16 до Кагарлицького районного споживчого товариства, за участі третіх осіб, про визнання незаконним та недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення па посаді.

Під час розгляду справи встановлено, що 15 травня 2018 року загальними зборами членів Кагарлицького районного споживчого товариства обрана головою правління - Кагарлицького районного споживчого товариства - Мяснікова Віталія Семеновича.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на травень 2023 року головою правління Кагарлицького районного споживчого товариства є Мясніков Віталій Семенович. Більше того, станом на початок вересня 2023 року за даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань головою Кагарлицького районного споживчого товариства (код ЄДРПОУ 334741) також є ОСОБА_16 .

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, 2 ст. 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені, або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Кагарлицьке районне споживче товариство є юридичною особою та діє на підставі статуту Кагарлицького районного споживчого товариства, затвердженого звітно-виборчими зборами уповноважених членів Кагарлицького районного споживчого товариства (протокол від 15 травня 2018 року б/н).

Згідно з пунктом 1.1 Статуту Кагарлицького районного споживчого товариства є добровільним об`єднанням фізичних та/або юридичних осіб для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану, задоволення споживчих потреб його членів шляхом організації торговельного обслуговування, закупівлі сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг. Воно здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України, сприяє створенню, соціально-економічної інфраструктури в зоні своєї діяльності, є непідприємницьким товариством та не має на меті отримання прибутку.

Споживче товариство набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації та діє на підставі цього Статуту, чинного законодавства України, нормативних актів Укркоопспілки (п. 1.3. Статуту).

Відповідно до п. 4.1. Управління споживчим товариством здійснюється на основі самоврядування, прозорості, участі його членів у вирішення питань діяльності споживчого товариства.

Органами управління і контролю споживчого товариства є: Загальні збори членів споживчого товариства; Збори уповноважених споживчого товариства; правління (голова); ревізійна комісія (ревізор) (п. 4.2. Статуту).

Відповідно до п. 4.3. Статуту вибори органів управління і контролю споживчого товариства проводяться один раз на п`ять років на основі вільного і необмеженого висування кандидатів при широкому і всебічному їх обговоренні.

Строк повноважень органів управління і контролю споживчого товариства становить 5 років.

Правління споживчого товариства (голова споживчого товариства, який обирається у товаристві, кількість членів якого менш 10 осіб) є його постійно діючим на період встановлених повноважень виконавчо-розпорядчим органом, відповідальним перед загальними зборами (зборами уповноважених) членів споживчого товариства; здійснює керівництво і контроль за поточною організаційною, господарською та соціальною діяльністю споживчого товариства (п. 6.1. Статуту).

Пунктом 4.6 Статуту передбачено, що повноваження виборних посадових осіб органів управління і контролю споживчого товариства припиняються з моменту чергового обрання органів управління і контролю споживчого товариства у новому складі.

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності.

Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень ч. 3 ст. 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 752/10984/14-ц (провадження № 14-351цс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16 провадження № 14-562цс19), від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16 провадження № 12-100гс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц провадження № 14-423цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 провадження № 14-524цс19), від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 провадження № 14-163цс20), від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22 (провадження № 14-113цс22).

Ураховуючи викладене, представник третіх осіб наголошує, що спір, який розглядається в рамках вищевказаної є корпоративним спором, пов`язаний з діяльністю юридичної особи приватного права й управління ним, який належить до юрисдикції господарських судів, так як протокол б/н загальних зборів членів споживчого товариства про звільнення позивача з роботи не має самостійного значення.

Представник позивача ОСОБА_16 адвокат Клапчук Федір Петрович вважає, що представник третіх осіб зловживає своїм правом подаючи клопотання вдруге з тих самих підстав, оскільки Кагарлицьким районним судом Київської області по даному питанню двічі висловлено свою думку, тому підстав для задоволення даного клопотання не має і воно має бути відхилено.

Треті особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали клопотання свого представника та просили задовольнити.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання адвоката третіх осіб.

Треті особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтримали клопотання свого представника та просили задовольнити.

Суд, вислухавши клопотання та думку сторін щодо поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_16 до Кагарлицького районного споживчого товариства, треті особи: ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_1 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_2 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_13 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_9 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_14 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_53 про визнання незаконним та недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення на посаді.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_16 є наступними: визнати незаконним та недійсним протокол Загальних зборів членів Кагарлицького районного споживчого товариства () №б/н від 31.03.2023 р. та поновити ОСОБА_16 на посаді Кагарлицького районного споживчого товариства ().

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із частиною третьою статті 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені, або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Кагарлицьке районне споживче товариство є добровільним об`єднанням фізичних та/або юридичних осіб для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану, задоволення споживчих потреб його членів шляхом організації торговельного обслуговування, закупівлі сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг. Воно здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України, сприяє створенню соціально-економічної інфраструктури в зоні своєї діяльності, є непідприємницьким товариством та не має на меті отримання прибутку та діє на підставі статуту затвердженого постановою звітно-виборчими зборами уповноважених членів Кагарлицького районного споживчого товариства від 29.04.2013 р.

Згідно з пунктом 1.3 Статуту Споживче товариство набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації та діє на підставі цього Статуту, чинного законодавства України, нормативних актів Укркоопспілки.

Згідно з пунктом 1.4 Статуту Кагарлицьке районне споживче товариство створене 28.05.1999 року за рішенням Загальних зборів членів споживчого товариства від 24.03.1999 року. Споживче товариство вважається створеним та набуває права юридичної особи, здійснює господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації, має самостійний баланс, печатку та штамп зі своєю назвою.

Згідно з пунктом 1.5 Статуту Кагарлицьке районне споживче товариство на добровільних засадах входить до складу Спілки споживчих товариств Київської області, та має право вільного виходу з неї. Відповідно до своїх статутних цілей і завдань Споживче товариство може на добровільних засадах входити також до інших кооперативних спілок зі збереженням своєї повної господарської самостійності та прав юридичної особи, та має право вільного виходу з них.

Згідно з пунктом 1.6 Статуту Кагарлицьке районне споживче товариство, що розташоване у місті -Кагарлик Кагарлицького району Київської області - організація громадян, які об`єдналися для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб.

Кагарлицьке районне споживче товариство вважається правонаступником Кагарлицької районної спілки споживчих товариств. До районного споживчого товариства переходять всі майнові права згідно ст. 104 Цивільного кодексу.

Згідно з пунктом 1.7 Статуту Споживче товариство має право від свого імені укладати угоди, придбавати майно і набувати майнові права та особисті немайнові праві, нести зобов`язання, бути позивачем та відповідачем у судах.

Згідно з пунктом 2.2 Статуту предметом діяльності споживчого товариства є господарська діяльність, незаборонена законодавством та визначена цим Статутом.

Згідно з пунктом 3.1 Статуту членами споживчого товариства можуть бути фізичні та юридичні особи, які внесли вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених Статутом споживчого товариства та/або рішенням загальних зборів членів споживчого Товариства, додержуються вимог Статуту і користуються правом ухвального голосу.

Фізична чи юридична особа, яка вступає до споживчого товариства, зобов`язується виконувати вимоги цього Статуту, рішення органів управління і контролю споживчого товариства. Кожний член споживчого товариства має один голос і це право не може бути передано іншій особі.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (частина перша статті 80 ЦК України).

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (частини перша та друга статті 83 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.1 Статуту управління споживчим товариством здійснюється на основі самоврядування, прозорості, участі його членів у вирішенні питань діяльності споживчого товариства.

Органами управління і контролю споживчого товариства є:

4.2.1. Загальні збори членів споживчого товариства;

4.2.2. Збори уповноважених споживчого товариства;

4.2.3. Правління (голова);

4.2.4. Ревізійна комісія (ревізор).

Відповідно до пункту 4.3 Статуту вибори органів управління і контролю споживчого товариства проводяться один раз на п`ять років на основі вільного і необмеженого висування кандидатів при широкому і всебічному їх обговоренні.

До складу органів управління і контролю, що обираються, висуваються тільки особи, які є членами цього споживчого товариства.

Строк повноважень органів управління і контролю споживчого товариства становить 5 (п`ять) років. Вибори органів управління і контролю споживчого товариства проводяться чи таємним голосування за рішенням загальних зборів членів споживчого:товариства відповідно до цього Статуту.

Відповідно до пункту 4.4 Статуту при обранні органів управління, контролю та посадових осіб споживчого товариства обраними вважаються кандидати, які одержали найбільшу кількість голосів.

Відповідно до пункту 4.5 Статуту повноваження виборних посадових осіб органів управління і контролю споживчого товариства припиняються з моменту чергового обрання органів управління і контролю споживчого товариства у новому складі.

Вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори членів споживчого товариства, які правомочні розглядати і вирішувати всі питання діяльності споживчого товариства.

Розділ 6 Статуту передбачає питання прийняття та звільнення голови Споживчого товариства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

28 березня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року № 642-VII. Згідно з підпунктом 1 пункту 3 цього Закону пункт 4 частини першої статті 12 ГПК України викладено у новій редакції, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, з 28 березня 2014 року процесуальний закон передбачив юрисдикцію господарського суду щодо розгляду справ, які виникають з корпоративних відносин у спорах не лише господарського товариства з його учасниками (засновниками, акціонерами, членами), але й інших юридичних осіб з їхніми учасниками (засновниками, акціонерами, членами), якщо такий спір пов`язаний, зокрема, з діяльністю відповідної юридичної особи й управлінням нею.

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України у редакції, чинній з 28 березня 2014 року до 15 грудня 2017 року, або пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою через її статутні органи.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (пункт 3 частини першої статті 20 цього кодексу).

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) зроблено висновок, що до юрисдикції господарського суду за пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень). За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 752/10984/14-ц (провадження № 14-351цс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16 (провадження № 14-562цс19), від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16 (провадження № 12-100гс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц (провадження № 14-423цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 (провадження № 14-524цс19), від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20), від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22 (провадження № 14-113цс22).

З огляду на викладене, оскільки спір виник між учасником юридичної особи та цією особою і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, такий спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України, а тому клопотання представника третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Пльотки П.Ю. підлягає до задоволення, а провадження по справі закриттю.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається та роз`яснивши позивачу ОСОБА_16 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Згідно ст. 155 ЦПК України та ст. 158 ЦПК України - у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, тому і заходи зустрічного забезпечення підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_16 до Кагарлицького районного споживчого товариства, треті особи: ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_1 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_2 , ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_13 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_9 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_14 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_53 про визнання незаконним та недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення на посаді закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити ОСОБА_16 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Скасувати заходи зустрічне забезпечення позову вжиті ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 01.09.2023 року у справі № 368/369/23.

Скасувати заборону Кагарлицькому районному споживчому товариству приймати рішення або вчиняти дії спрямовані на укладання договорів (угод) про продаж єдиних майнових комплексів та/або корпоративного права на підприємства (об`єднання), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, об`єктів основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, міни, дарування, списання, передачу в заставу, тимчасову передачу, у тому числі надання позики, позички, здачу в оренду основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання членам споживчих товариств, підприємствам, організаціям, іншим фізичним і юридичним особам.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.09.2023 р.

Суддя І.І. Шевченко