Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8991/22 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 31 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №295/8991/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та удаваними

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор»

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Чішман Л.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Вібросепаратор» (далі ПрАТ «Вібросепаратор») через представника адвоката Сидорчук Ю.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Просить визнати недійсними та удаваними договори оренди об`єкта нерухомості (нежитлового приміщення виробничого призначення) від 14 листопада 2011 року №1, від 22 травня 2012 року №2, від 22 квітня 2015 року №4, від 24 березня 2018 року №6, які укладені між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

У обґрунтування позову посилається на те, що на території ПрАТ «Вібросепаратор», за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані нежитлові приміщення виробничого призначення, які належать на праві власності ОСОБА_1 Корольовським районним судом м. Житомира 18 лютого 2022 року ухвалено рішення, яким стягнуто з ПрАТ «Вібросепаратор» на користь ОСОБА_1 299 594,39 грн упущеної вигоди та у відшкодування моральної шкоди - 300 000 грн. До розміру упущеної вигоди увійшли, у тому числі, суми орендної плати, які ОСОБА_1 планував отримати від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ТзОВ «НТК СТЕП» на підставі договорів оренди зазначених нежитлових (виробничих) приміщень, але не отримав через перешкоди, які чинилися орендарям у користуванні ними приміщеннями виробничого призначення (нерухомим майном), які є предметом договорів оренди. Вважають, що вказані договори порушують права ПрАТ «Відбросепаратор» та не відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2023 року матеріали цивільної справи №295/8991/22 направлені для розгляду за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира.

Не погодившись із ухвалою Богунського районного суду м. Житомира, ПрАТ «Вібросепаратор» через представника адвоката Сидорчук Ю.М. подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказану вище ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Богунського районного суду м.Житомира.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що об`єктом спору є не нерухомість, а визнання договорів оренди недійсними та удаваними. Предметом оспорювання є самі договори оренди, а не майнові права, а тому справу належить розглядати Богунському районному суду м.Житомира відповідно до положень ст.28 ЦПК України.

Згідно з частиною першою ст.360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

До апеляційного суду від ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 надійшли відзиви на апеляційну скаргу. Разом із тим, до відзивів не додано доказів надсилання копій відзивів та доданих до них документів усім учасникам справи, що свідчить про недодержання особами, які спрямувати до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, вимог частини четвертої ст.360 ЦПК України. За таких обставин, апеляційний суд відповідно до частини четвертої ст.183 ЦПК України повертає ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 відзиви на апеляційну скаргу без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до п.1 частини першої ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з частиною першою ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Вібросепаратор» звернулося до суду з позовом про визнання недійсними та удаваними договорів оренди об`єкта нерухомості (нежитлового приміщення виробничого призначення) від 14 листопада 2011 року №1, від 22 травня 2012 року №2, від 22 квітня 2015 року №4, від 24 березня 2018 року №6, які укладені між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Предметом вказаних договорів є частина виробничого приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м.Житомира (а.с.76-88,94-99,106-111 т.1).

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року в справі №185/8191/16-ц виснувано, що «виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Отже, постановляючи ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не дотримання правил виключної підсудності та позов не підсудний Богунському районному суду м.Житомира, виходячи із того, що нерухомість виробничого призначення нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , договори оренди частин якого оспорюються, відноситься до територіальної юрисдикції Корольовського районного суду м.Житомира.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа повинна розглядати Богунським районним судом м.Житомира, оскільки предметом позову є договори оренди об`єкта нерухомості (нежитлового приміщення виробничого призначення), а не майнові права на нерухоме майно спростовуються актуальною правовою позицію Верховного Суду, від якої наразі не відступлено, та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Ухвала суду відповідає вимогам чинного процесуального законодавства та залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: