Номер провадження: 22-ц/813/7486/23
Справа № 523/8638/21
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя - доповідач), Назарової М.В., Карташова О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія",

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання договору частково недійсним, про визнання іпотеки припиненою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Суворовський районний суду м. Одесирішенням від 22 лютого 2022 рокуу задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» про визнання договору частково недійсним, про визнання іпотеки припиненою - відмовив.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду в частині відмови у задоволенні первісного позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»звернулось з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що у встановленому порядку позивач та його представник копію оскаржуваного рішення суду не отримували.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження представник скаржника посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення судом на адресу скаржника не направлявся, а був отриманий представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 26.07.2023 року на електронну пошту. Також просить врахувати суд запровадження на території України воєнного стану, у зв`язку з чим кількість працівників у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зменшилась. Таким чином скаржник був позбавлений можливості у повній мірі реалізувати свої права, в тому числі провести детальний аналіз судових процесів та ухвалення рішення за участі сторін.

Колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 54/239.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні, призначеному на 22.02.2022 року, приймав участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - адвокат Гарбар Н.С., що підтверджується протоколом судового засідання, вступна та резолютивна частини вказаного рішення проголошені судом у присутності представника скаржника.

Повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 02.03.2022 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваного рішення відправлено судом до реєстру 01.03.2022 року, а оприлюднено 03.03.2022 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, є 01.04.2022 року.

З апеляційною скаргою скаржник звернувся 17.08.2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік з дня складання повного тексту оскаржуваного рішення.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вже зазначалось, представник позивача за первісним позовом про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судовому засіданні, призначеному на 22.02.2022 року, брав участь.

Крім того, з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» вбачається, що скаржник зареєстрований у підсистемі «Електронний суд» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Викладеним спростовується можливість поновлення строку у зв`язку з поданням апеляційної скарги особою, не повідомленою про її розгляд.

Разом з тим, в апеляційній скарзі скаржником не наведено існування обставин непереборної сили, які б перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою протягом року.

Щодо посилань скаржника на запровадження на території України воєнного стану колегія суддів зазначає, що запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Від заявника, який звернувся до суду зі спливом строку на оскарження судового рішення вимагається вказати конкретні обставини, які перешкодили можливості своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, оскільки необґрунтоване поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, який є загальновідомим, не може бути достатньою підставою як для поновлення строку на апеляційне оскарження так і для визнання вказаної обставини непереборною, а отже, не буде виправдовувати втручання у принцип «res judikata» (правової визначеності).

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 127/2897/13-ц від 21.07.2022 року.

Апеляційним судом, в цій частині, береться до уваги, що місцезнаходження скаржника є м. Київ, яке не знаходилось в зоні ведення активних бойових дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані вище обставини пропуску строку на апеляційне оскарження, щодо зменшення кількості працівників у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», тобто кадрові зміни,не позбавляють скаржника обов`язку, як учасника процесу, вчиняти процесуальні дії протягом встановленого законом строку.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку у цьому випадку залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, а неналежне виконання обов`язку роботодавця щодо організації роботи протягом тривалого строку не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Враховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а в свою чергу зазначені скаржником обставини не можуть вважатись обставинами непереборної сили, тому у відповідності до вимог п. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова

О.Ю. Карташов