Справа № 611/446/23
Провадження № 2/611/170/23
У Х В А Л А

02 жовтня 2023 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про усунення перешкод користування належними на праві приватної власності земельними ділянками та стягнення компенсації моральної шкоди.

в с т а н о в и в:

27 вересня 2023 року до Барвінківського районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про усунення перешкод користування належними на праві приватної власності земельними ділянками та стягнення компенсації моральної шкоди.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коптєву Ю.А.

29 вересня 2023 року суддею Коптєвим Ю.А. подано заяву про самовідвід у цивільній справі за позом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про усунення перешкод користування належними на праві приватної власності земельними ділянками та стягнення компенсації моральної шкоди.

Заява про самовідвід суддею Коптєвим Ю.А. заявлена з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, оскільки є наявними обставини, що позбавляють його можливості провести неупереджений розгляд даної справи, а у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в прийнятті суддею правильного рішення.

Частинами 1 та 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених 27.07.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН за №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 у справі «Білуха проти України», від 15.07.2010 у справі «Газета «Україна-Центр» проти України») важливим питанням є довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Підставою заявлення суддею самовідводу є те, що відповідачем по справі є Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, а його дружина ОСОБА_2 працює на посаді заступника Барвінківського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, що може викликати сумнів у його неупередженості або об`єктивності під час розгляду справи.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості, необ`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

За правилами ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 14, 31, 33, 36-41 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді Барвінківського районного суду Харківської області Коптєва Ю.А. про самовідвід задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 611/446/23 за позовом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про усунення перешкод користування належними на праві приватної власності земельними ділянками та стягнення компенсації моральної шкоди передати до канцелярії Барвінківського районного суду Харківської області з метою здійснення повторного автоматичного розподілу справи між суддями та визначення головуючого судді у справі.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Суддя Ю.А.Коптєв