19.09.2023 Справа № 756/7376/23
Унікальний № 756/7376/23
Провадження № 2/756/3693/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в поряду спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником 5/6 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

10 жовтня 2016 року за власні кошти позивач обладнав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу «ULTRAHEAT T350/2WR6» (заводський номер НОМЕР_1), монтаж приладу обліку погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Актом від 23.01.2017 вузол квартирного обліку введений в експлуатацію та прийнятий на комерційний облік.

16 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню.

З 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку, і на думку позивача, вищевказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно наведених позивачем в особистому кабінеті обсягів.

Чергова повірка приладу відбулась 11.01.2022 ДП «Київоблстандартметрологія» та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М52021 про відповідність лічильника вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до 11.01.2026.

Проте, з листопада 2019 року відповідачем на абонентський облік квартирний вузол обліку теплової енергії не взятий та не опломбований. Лічильник не відображається в особистому кабінеті, тому він позбавлений можливості вносити його показники.

Неодноразові звернення до відповідача результатів не дали, у наданих відповідях відповідач посилається на невідповідність встановлення вузлів розподільного обліку вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим їх знято з обліку.

На підставі викладеного позивач просить: визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 та 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер НОМЕР_1), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_2 ; здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі; здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер НОМЕР_1) у кухні квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.06.2022 за вказаним вище позовом відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829, та відповідно до п. 6 встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії. Зазначила, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачу оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Зауважила, що договір постачання теплової енергії між сторонами не укладався, рахунки не виставлялись.

Представник відповідача також звернула увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Зазначила, що прилад-розподілювач та вузол розподільного обліку теплової енергії не можна ототожнювати. Прилад-розподілювач встановлюється на кожен прилад опалення у квартирі та визначає частку його споживання, а вузол розподільного обліку визначає обсяг спожитих Гкал окремою квартирою. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому. Зазначене свідчить про можливе порушення прав та інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку через встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивачів, оскільки призведе до теплового порушення балансу будинку та некоректного облік спожитої теплової енергії мешканців квартир цього будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії. Враховуючи вищезазначене, відповідачем не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

5/6 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору дарування частини квартири від 22.11.2010.

10 жовтня 2016 року за власні кошти позивач обладнав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 приладом обліку теплової енергії типу «ULTRAHEAT T350/2WR6» (заводський номер НОМЕР_1), монтаж приладу обліку погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Актом від 23.01.2017 вузол квартирного обліку введений в експлуатацію та прийнятий на комерційний облік.

16 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню.

11 січня 2022 року ДП «Київоблстандартметрологія» проведено чергову повірку приладу обліку теплової енергії та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П33М52021 про відповідність лічильника вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до 11.01.2026.

Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 стало КП «Київтеплоенерго».

У судовому засіданні встановлено, що до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 КП «Київтеплоенерго» здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у даній квартирі.

Проте, станом на 30 жовтня 2019 року теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача.

Згідно п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Відповідно до абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно вимог абз. 5 п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.

Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами.

Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829.

Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії).

Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивача.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 756/2361/20-ц

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.

Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

11 січня 2022 року встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до 11.01.2026.

Аналізуючи зазначене, суд уважає необхідним визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 та 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер НОМЕР_1), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_2 .

Окрім того, суд убачає правильним зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер НОМЕР_1) у кухні квартири АДРЕСА_3 , а також здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави за розгляд задоволених позовних вимог немайнового характеру судовий збір у загальному розмірі 3 220,80 грн.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 та 2022-2023 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер НОМЕР_1), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_2 .

Здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

Здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер НОМЕР_1) у кухні квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () в дохід держави судовий збір у розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2023 року.

Суддя,- Белоконна І.В.