Справа № 758/2912/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Будзан Л.Д., за участю секретаря судового засідання Соколовської А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача - адвоката Бондаренко Г.А. про витребування доказів у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина з інвалідністю, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина з інвалідністю.

Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, а саме: відомостей від ДПС України щодо суми/джерел виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2023 року, оскільки такі відомості мають істотне значення для встановлення обставин, описаних у позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`вився, будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника.

Дослідивши клопотання представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується (п. 1 ч. 2ст. 84 ЦПК України); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати (п. 2 ч. 2ст. 84 ЦПК України); підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа (п. 3 ч. 2ст. 84 ЦПК України); вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2ст. 84 ЦПК України).

Суд враховує, що представник відповідача самостійно вживав заходів щодо отримання доказів, однак вони виявилися безуспішними.

Таким чином,суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги предмет спору, зміст заявлених позовних вимог та наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, вважає, що клопотання про витребування доказів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, під час розгляду справи судом виявлено необхідність у витребуванні відомостей щодо суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 , оскільки вказані відомості, є правовстановлюючими для прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні інформації щодо сум/джерел доходів та утриманихх податків позивача ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 81, 84, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Витребувати з Державної податкової служби відомості України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2023 року.

Витребувати з Державної податкової служби відомості України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2023 року.

Встановити строк для подання витребуваних доказів - до 10 листопада 2023 року.

Розгляд справи відкласти на 13 листопада 2023 року о 12 год. 00 хв., про що повідомити учасників справи.

Відповідно до частин 6-9 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Леся БУДЗАН