Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/559/23

25 вересня 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 5000 грн на кожну дитину щомісяця.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми. Сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач кошти на утримання дітей не надає. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в забезпеченні належних умов життя і розвитку дочок. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні немає і може сплачувати аліменти у розмірі по 5000 грн на кожну дитину.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Зазначила, що в даний час діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Однак самостійно забезпечити дітей всім необхідним вона не може. Вказала, що відповідач періодичної виїжджає за межі України та має стабільний і високий дохід, тому може надавати аліменти на утримання дочок.

Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Зазначив, що не заперечує обов`язку сплачувати аліменти, однак у меншому розмірі як просить позивачка. Вказав, що через перенесену операцію з видалення частини легені має незадовільний стан здоров`я, не може повноцінно працювати, тому просив стягувати з нього аліменти в розмірі по 1500 грн на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають з матір`ю. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка та відповідач не вирішили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що відповідач є її племінником. Зазначила, що він має змогу працювати і сплачувати аліменти, будь-яких інших осіб він на утриманні не має.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України).

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я відповідача, зокрема інформацію КНП "Збаразька центральна лікарня" Збаразької міської ради від 07.06.2023 року № 1105, якою підтверджується проведення 19.04.2022 року оперативного втручання - крайової резекції правої легені внаслідок туберкуломи з розпадом. Суд також враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків.

Враховуючи те, що відповідач є молодою особою працездатного віку (доказів інвалідності чи обмеження працездатності суду відповідачем не надано), виходячи з наведених позивачкою доводів, висловлених відповідачем заперечень, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2000 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі наведеного, ст. ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 14 квітня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.10.2023 року.

Головуючий О. А. Шишко