Справа № 212/5296/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., представника позивача - Стефківського В.І., розглянувши у режимі конференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, -

встановив:

В жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Стефківський В.І., звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТОВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.02.2022 року близько 23 год. 26 хв. в Дніпропетровській обл. у Софіївському р-ні с. Авдотівка сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на автомобіль «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивачки, отримав травми, від яких помер. За фактом ДТП слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області було внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020. На день ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.460», р.н. НОМЕР_3 , була застрахована у відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206145168 (чинного на дату ДТП). Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, листом відповідач повідомив представника позивача про те, що розгляд справи відстрочується до отримання ним інформації про наявність або відсутність у загиблого ОСОБА_3 найближчих родичів та рішення по кримінальному провадженню. Станом на день подачі позову досудове розслідування тривало.

На підстави викладеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 39000,00 грн. та страхове відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 117000,00 грн.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

Не погоджуючись з позовними вимогами, представник відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги до відповідача є необґрунтованими та передчасними, оскільки у разі невизнання страхувальника винним подія не є страховим випадком. Вина особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, повинна бути доведена та встановлена. Окрім того, ОСОБА_3 був пасажиром автомобіля «Мерседес», яке в`їхало на повній швидкості у припаркований «ДАФ». Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Також, факт перебування позивачки на утриманні загиблого ОСОБА_3 має бути підтверджений належними доказами. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою сторін у справі.

24 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позиція відповідача щодо настання його відповідальності тільки у випадку доведення вини страхувальника у скоєнні ДТП є безпідставною, необґрунтованою та не відповідає нормам чинного законодавства. Також, на відповідача покладено обов`язок здійснити запити для отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, вказано позивачем у позовній заяві. Також, є обґрунтованими вимоги позивача щодо отримання страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги до відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» підтримав, вважаючи їх обґрунтованими, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Згідно статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд, заслухавши представника позивача у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23.02.2022 року в Дніпропетровській обл. у Софіївському р-ні с. Авдотівка сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на автомобіль «DAF FT XF 105.460» p.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм помер.

Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , що пітверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 215. (а.с. 13)

25.07.2022 року за вих. № 37430 представник позивача звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначив, що 23.02.2022 року у в Дніпропетровській обл. у Софіївському р-ні с. Авдотівка сталась ДТП в якій автомобіль «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на автомобіль «DAF FT XF 105.460» p.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм помер.

Учасниками ДТП зазначено: 1) пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , поліс ОСЦВВНТЗ № 206145168, виданий ТДВ СК «Альфа-Гарант»; 3) транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , водій невідомий, поліс ОСЦПВВНТЗ № AP2770196, виданий ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»; 4) потерпілі особи внаслідок ДТП - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, відповідачу було направлено заяву на виплату страхового відшкодування, пов`язане із втратою годувальника від 25.07.2022 року у розмірі 117000,00 грн. (1/2 частки, що належить матері загиблого) та заяву на виплату страхового відшкодування пов`язане із моральною шкодою у розмірі 39000,00 грн. (1/2 частки, що належить матері загиблого) від 25.07.2022 року, з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копією рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та копією пенсійного посвідчення на ім`я позивачки ОСОБА_1 (а.с. 11-14)

Згідно копії листа від 09.08.2022 року за вих. № 12/1540, адресованого представнику позивачки, ТОВ «СК «Альфа-Гарант» просило надати інформацію для визначення всіх осіб, яким може належати страхове відшкодування та копії інших необхідних документів. Окрім того, просило надати відомості про доходи загиблого ОСОБА_3 та позивачки ОСОБА_1 , а також документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого. (а.с. 15)

Відповідно до копії відповіді від Національної поліції України, наданої представником відповідача, 23.02.2022 року о 23-25 годині на а/дорозі Н-11-Дніпро-Миколаїв (через м. Кривий Ріг), 75 км, 550 м сталася ДТП, а саме, наїзд на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху. Першим учасником ДТП зазначено транспортний засіб вантажний «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цивільно-правова відповідальність водія вказаного транспортного засобу застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», страховий поліс серії АР № 2770196.

Другий учасник ДТП - транспортний засіб на місці ДТП, вантажний «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_2 . Підприємство-власник транспортного засобу - ТОВ «Кар інвест Україна», водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.460» на день ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», страховий поліс № 206145168.

Третій учасник ДТП - транспортний засіб на місці ДТП, напівпричіп, Bodex Kis 3WS, р.н. НОМЕР_5 , власник ОСОБА_6 .

Потерпілі внаслідок ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які померли на місці ДТП. Винуватцем ДТП зазначено ОСОБА_2 , яким було порушено п. 2.3.б. ПДР - порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічний стан транспортного засобу, п. 12.1 ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу. Ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ № 622086. (а.с. 36-41)

У зв`язку з відсутністю відомостей про результати досудового розслідування 14.07.2023 року представником позивача було зроблено адвокатський запит до Криворізького відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області. (а.с. 84)

Згідно копії відповіді слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області за вих. № 2/с-530Аз від 28.07.2023 року, відділенням розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Криворізького РУП ГУНП 24.02.2023 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 29.04.2022 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження. (а.с. 83 зворотня сторона)

У п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати (ч. 1 ст. 1201 ЦК України).

Як передбачено частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути установлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (адалі - Закон).

Так, ст. 3 цього Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).

Як регламентовано ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами пункту 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаною зі смертю потерпілого, визначено у ст. 27 Закону, згідно з якою страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком (пункт 27.1). Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (пункт 27.3). Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, установлених законом на день настання страхового випадку (пункт 27.4). Відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (пункт 27.5).

З урахуванням наведеного вище обов`язок із відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 ст. 35 Закону зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про ДТП подає, зокрема страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 ст. 36 Закону страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, закон містить указівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Водночас шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої ч. 2 ст. 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід ураховувати, що особливі правила ст. 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Судом встановлено, що 23.02.2022 року близько 23 год. 26 хв. в Дніпропетровській обл. у Софіївському р-ні с. Авдотівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , який скоїв наїзд на автомобіль «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивачки, отримав травми, від яких помер.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що транспортний засіб «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_6 , знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 .

Також, у судовому засіданні від 21.06.2023 року представник позивача вказав, що загиблий пасажир ОСОБА_3 знаходився у транспортному засобі DAF.

Водночас, з наданої копії відповіді від Національної поліції України щодо обставин ДТП вбачається, що 23.02.2022 року сталася ДТП, а саме, наїзд на транспортний засіб, що стоїть по ходу руху. Першим учасником ДТП зазначено транспортний засіб вантажний «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», страховий поліс серії АР № 2770196.

Другим учасником ДТП зазначено транспортний засіб на місці ДТП - вантажний «DAF FT XF 105.460», p.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність якого на день ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», страховий поліс № 206145168.

Потерпілими внаслідок ДТП визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які померли на місці ДТП. Винуватцем ДТП зазначено ОСОБА_2 (транспортний засіб вантажний «MERCEDES-BENZ 1524 L», p.н. НОМЕР_1 , страхова компанія ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»), яким було порушено п. 2.3.б. ПДР - порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічний стан транспортного засобу, п. 12.1 ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу. (а.с. 36-41)

Так, за фактом ДТП було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За наданою до суду інформацією, за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 29.04.2022 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження. (а.с. 83 зворотня сторона)

Отже, суду не було надано повних, достовірних та обґрунтованих доказів, які б не викликали сумніву у визначені завдавача шкоди у вказаному ДТП від 23.02.2022 року.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку із наявними розбіжностями суд прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 пред`явлено позов до неналежного відповідача - ТОВ «СК «Альфа-Гарант».

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Отже, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, який є неналежним відповідачем стосовно вказаних вимог, відсутні.

Оскільки строки для заміни неналежного відповідача визначені ст. 51 ЦПК України спливли, а позивач у встановленому процесуальному порядку, зокрема ч.1 ст. 51 ЦПК України не заявляв відповідного клопотання, суд вважає за потрібне застосувати наслідки подання позову до неналежного відповідача, а саме відмовити у його задоволенні.

Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, то судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 16, 999, 1168, 1187, 1201 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 13, 77, 81, 82, 141, 178, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , адреса: м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 02 жовтня 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис