Справа № 461/1106/23 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/1275/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Білика П.Б., представника відповідача-адвоката Левицької О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №461/1106/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Самбірська дистанція колії» про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в:

17.02 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до наказу начальника виробничого структурного підрозділу «Самбірська дистанція колії» АТ «Українська залізниця, регіональної філії «Львівська залізниця» він був переведений на посаду старшого майстра шляхової дільниці 3 групи у підрозділі «Дільниця 3» групи Самбір-Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору, його було звільнено із займаної посади за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника. Вказує, що слідчим ГУ НП у Львівській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000358. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 було відсторонено від посади на 2 місяці до 04.03.2023. Однак на момент звільнення згідно оскаржуваного наказу (розпорядження) та на момент винесення рішення, немає вироку суду, яким ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення. Він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного розкрадання, як і відсутній інший процесуальний документ, в тому числі вирок суду, який би стверджував факт вчинення ним правопорушення. ОСОБА_2 зазначає, що внаслідок незаконного звільнення відповідачем, останній перебував у вимушеному прогулі, за весь час якого відповідач зобов`язаний виплатити йому середньомісячну зарплату у відповідності до кількості днів вимушеного прогулу, середній заробіток якого за цей період становить 25643,47 грн. Крім того, внаслідок несправедливого звільнення, ОСОБА_1 відчував моральні страждання, втратив нормальні життєві та виробничі зв`язки, що призвело до значних душевних переживань та вимагало значних зусиль для відновлення попереднього стану. Вважає, що незаконними діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду. Враховуючи вищенаведене, просив суд:

-визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) начальника виробничого структурного підрозділу «Симбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору (контракту), згідно якого звільнено ОСОБА_1 з 10.01.2023 року на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України;

-поновити ОСОБА_1 на посаді старшого майстра шляхового дільниці III групи, у підрозділі 5, «Дільниця 3» групи Самбір - Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Симбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 10.01.2023 року;

-стягнути з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі станом на момент ухвалення рішення, виходячи із розміру середнього заробітку, обрахованого з виплат за останні 2 календарні місяці роботи та 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди;

-рішення в частині поновлення на посаді з 10.01.2023 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) начальника виробничого структурного підрозділу «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору (контракту), згідно якого звільнено ОСОБА_1 з 10.01.2023 року на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого майстра шляхового дільниці III групи, у підрозділі 5 «Дільниця 3» групи Самбір - Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 11.01.2023 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 76334 (сімдесят шість тисяч триста тридцять чотири) гривень 04 копійки (без урахування обов`язкових платежів та зборів).

В іншій частині вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду оскаржили представники відповідача АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Володимир Галас та ОСОБА_3 . В апеляційній скарзі зазначають, що вважають рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертають увагу суду, що наказ про звільнення з роботи був вручений позивачу 12 січня 2023 року, а з позовом позивач звернувся 13 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Стверджують, що зважаючи на вимоги ст.241-1 КЗпП України строк обчислюваний місяцями закінчується у відповідне число останнього місяця строку, тобто 12 лютого 2023 року. Таким чином суд першої інстанції помилково застосовує норму ст.241-1 КЗпП України, що визначає обчислення строку днями. В той же час, законодавець визначив саме місячний строк для звернення до суду у справах про поновлення на роботі, а не 30-ти денний, 31-денний чи 28-денний строк, тобто він не виражається днями, а саме відповідним числом місяця. Проте судом першої інстанції не дано оцінки даному факту.

Просять скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу суду не подано.

Заслухавши пояснення представника відповідача-адвоката Левицької О.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Білика П.Б., вивчивши матеріали циивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі був працівником виробничого підрозділу «Самбірської дистанції колії» регіонаьної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі по тексту ВСП «Самбірської дистанції колії» РФ «ЛЗ» АТ «УЗ».

Відповідно до Наказу №20/ос від 18.02.2016 року ОСОБА_1 переведений на посаду старшого майстра шляхової дільниці ІІІ групи у підрозділі дільниця 3 групи Самбір-Хирів, категорія персоналу-керівники у виробничому структурному підрозділі «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом (розпорядженням) начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» РФ «ЛЗ» АТ «УЗ» №4/ос від 10.01.2023 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.40 КЗпП України, а саме, за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника ( а.с.10).

11 січня 2023 року ОСОБА_1 було надіслано лист про необхідність ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки у відділі кадрів ВСП «Самбірська дистанція колії» за адресою: м.Самбір вул.Вокзальна .

Згідно ухвали Галицького районного суду м.Львова від 06.01.2023 року слідчим ГУ НПУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 відомості про яке 09.12.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.268 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова у справі № 461/18/23 ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади строком на два місяці, тобто до 04.03.2023 року.

З листа в.о. начальника дистанції колії П.Шустваль на адвокатський запит № 3/03/05/2023 від 03 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 07 грудня 2022 року по 04 січня 2023 року включно не заподіяв шкоду (збиток) своїми діями чи бездіяльністю, способом сприяння в доступі до відпрацьованої суміші із території переїзду 35-го кілометру 6 пікету ВСП «Самбірська дистанція колії» РФ «ЛЗ» АТ «УЗ», безпосередньо підрозділу чи будь-якій іншій особі із-за відсутності на балансі відпрацьованої суміші та яка не обліковувалася в бухгалтерському обліку підрозділу чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до ч.8 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинноті можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках: п.8) вчинення за місцем роботи розкрадання ( в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 13 лютого 2023 року звернувся в суд з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

За змістом ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення- в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Представник відповідача у своїх поясненнях та доводах апеляційної скарги зазначає, що лист №52 від 11.01.2023 року разом з Наказом про звільнення від 10.01.2023 року № 4/ос були вручені особисто позивачу 12.01.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та виплату грошового переказу за номером 931.

Вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду на один день, оскільки звернувся з позовом 13 лютого 2023 року.

Зазначає, що строк, обчислювальний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку, тобто 12 лютого 2023 року. Якщо кінець строку, обчислювального місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа немає, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем ОСОБА_1 не пропущений місячний строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, оскільки ст.233 КЗпП України передбачено місячний строк, який поширюється на всі випадки звільнення.

Згідно ч.3ст.124 ЦПК якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що якщо строк обраховується місяцями і останній день місяця припадає на вихідний чи святковий день, останнім днем звернення до суду буде робочий день перед вихідним чи святковим, у який позивач ОСОБА_1 повинен був звернутися у суд не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЦПК перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Щодо інших обставин, колегія суддів не перевіряє законність рішення суду, оскільки таке є поза доводами апеляційної скарги. За поясненнями представника відповідача-адвоката Левицької О.А., позивач ОСОБА_1 поновлений на роботі, переведений на іншу посаду, оскільки попередня скорочена.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлений ст.233 КЗпП України строк звернення до суду застосовується судом незалежно від заяви сторін і пропущення такого строку є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У разі пропуску передбачених строків звернення до суду за вирішенням трудового спору, суд з`ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін. При пропуску строку без поважних причин, суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав.

Враховуючи те, що останній день місячного строку подання позовної заяви припадав на вихідний день-неділю-12.02.2023 року, відповідно днем закінчення строку вважається найближчий-перший робочий день-понеділок 13.02.2023 року, тобто день, коли позивач подав позовну заяву разом із долученими документами на поштове відділення для відправлення до суду. (а.с. 21).

За положеннями ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк