Справа № 346/3746/23
Провадження № 22-ц/4808/1171/23
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.

секретаря Працун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 11 липня 2023 року, постановлену у складі судді Беркещук Б.Б. в м. Коломия, у справі за поданням державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушицької Мар`яни Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року державний виконавець Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушицька М.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Коломийському відділі державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості в сумі 1 635 282,11 грн. Боржником за зведеним виконавчим провадженням є ОСОБА_1 27.03.2023 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Однак, рішення суду боржником не виконується. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем встановлено, що боржник нерухомого майна на праві власності не має, за боржником зареєстровано транспортний засіб КРАЗ модель 65053 вантажний, який згідно постанови про розшук майна боржника від 11.04.2023 року оголошено у розшук. 03.07.2023 року боржником надано пояснення щодо невиконання рішення суду, в якому боржник повідомив, що не сплачує борг у зв`язку з відсутністю доходів, рухомого та нерухомого майна. Цього ж дня боржником подано декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи. Згідно акту державного виконавця від 03.07.2023 року у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно. 04.07.2023 року виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника, на що Державна фіскальна служба України повідомила, що у ОСОБА_1 наявні рахунки в АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також 04.07.2023 року державним виконавцем здійснено запит до Державної податкової служби України про джерела та суми доходів, нараховані податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, на що Державна податкова служба України надала відповідь про те, що у боржника відсутні доходи. На підставі постанови про арешт коштів боржника від 04.07.2023 року державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника. На запит виконавця до Державної прикордонної служби України від 04.07.2023 року Державна прикордонна служба України повідомила, що ОСОБА_1 державний кордон України не перетинав. Окрім того, 10.07.2023 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Посилаючись на те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього по зведеному виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості в сумі 1 635 282,11 грн.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11 липня 2023 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань покладених на нього по зведеному виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_1 на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості в сумі 1 635 282,11 грн.

На вказану ухвалу представник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задоволив подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, державним виконавцем не надано. Зокрема, не надано доказів того, що боржник свідомими діями, маючи всі реальні можливості, умисно не виконує покладені на нього рішенням суду зобов`язання та не повертає борг. Зауважує, що наявність самого лише зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, про які державний виконавець має зазначити у поданні, а в даній спірній ситуації взагалі відсутні будь-які документи, які б свідчили про проведену роботу державного виконавця та про ухилення боржника від сплати боргу. Крім того, держаним виконавцем не доведено, що боржник має реальну необхідність чи бажання виїхати за кордон і таким чином ухилятися від виконання зобов`язання.

З цих підстав представник апелянта просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до апеляційного суду не надходив.

У засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Коломийського відділу ДВС) перебуває виконавче провадження № 71404761 з виконання судового наказу № 909/1006/20, виданого 25.02.2021 року Господарським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Галицька торгова компанія» 13 793,33 грн 3% річних, 84 015,76 грн інфляційних втрат та 2 101,75 грн судового збору. Виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу відкрито державним виконавцем Коломийського відділу ДВС Кушицькою М.В. 27.03.2023 року (а.с. 4).

Постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 29.06.2023 року об`єднано виконавчі провадження № 71379616, № 71404370, № 71404761, № 71439146, № 71504763, № 71504878, № 71505809, № 71506043, № 71766755, № 71766908, № 71767061, № 7176179, № 71767294, № 71767487, № 71767606, № 71785081 у зведене виконавче провадження № 72137390 (а.с. 27).

Рішення суду боржником не виконується, жодних дій на погашення заборгованості ним не здійснюється.

Під час примусового виконання рішення державним виконавцем здійснено ряд запитів до державних органів та установ з метою з`ясування наявності коштів, рухомого або нерухомого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, та встановлено, що боржник нерухомого майна на праві власності не має.

З відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 27.03.2023 року встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки КРАЗ, модель 65053, вантажний, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який постановою про розшук майна боржника від 11.04.2023 року оголошено у розшук (а.с. 10, 15).

04.07.2023 року виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника, на що Державна фіскальна служба України повідомила, що у ОСОБА_1 наявні рахунки в АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 12).

Постановою про арешт коштів боржника від 04.07.2023 року державним виконавцем накладено арешт на рахунки боржника (а.с. 8).

Також, 04.07.2023 року державним виконавцем здійснено запит до Державної податкової служби України про джерела та суми доходів, нараховані податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, на що Державна податкова служба України надала відповідь про те, що у боржника відсутні доходи (а.с. 11).

На запит виконавця до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону від 04.07.2023 року Державна прикордонна служба України повідомила, що ОСОБА_1 державний кордон України не перетинав (а.с. 16).

Окрім того, 10.07.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (а.с.5-7).

Також встановлено, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, оскільки 03.07.2023 року ним надано пояснення щодо невиконання рішення суду, в якому він повідомив, що не сплачує борг у зв`язку з відсутністю доходів, рухомого та нерухомого майна (а.с. 18). Цього ж дня ним подано декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи (а.с. 13-14). Згідно акту державного виконавця від 03.07.2023 року державним виконавцем встановлено, що майно, на яке можна звернути стягнення, у боржника відсутнє (а.с. 19).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду боржником не виконано, заборгованість не погашено, а проведені заходи не дають позитивного результату. Тому, з метою належного та своєчасного виконання грошових зобов`язань боржника ОСОБА_1 та недопущення перетину боржником державного кордону для ухилення від виконання зобов`язання, подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Верховний Суд України в листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» роз`яснив, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів подання встановлено, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи про наявність у нього заборгованості та відкритого виконавчого провадження, жодних дій щодо погашення такої заборгованості, зокрема за рахунок належного йому майна - транспортного засобу марки КРАЗ, не вчиняв. Наведені обставини свідчать про те, що боржник не бажає виконувати рішення суду, ніяких заходів щодо його виконання не здійснює та фактично своєю бездіяльністю ухиляється від виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду боржником не виконується та останній ухиляється від його виконання, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно задоволив подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, державним виконавцем не надано, колегія суддів відхиляє, оскільки державним виконавцем надано докази, що жодних дій на виконання рішення суду боржником не здійснюється. При цьому, будь-яких доказів про те, що апелянт вживав хоча б якісь спроби щодо виконання рішення суду, останнім не надано. Відтак, ухвала суду про тимчасову відмову боржнику у праві виїзду за межі України є законною та обґрунтованою та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 11 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта