Головуючий у І інстанції Осаулова Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-457/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Обгрунтовуючи вимоги, заявниця посилалась на те, що оригінал виконавчого листа про стягнення коштів було залишено нею за місцем проживання у м. Очаків, звідки її сім`я змушена була виїхати через постійні ворожі обстріли до м. Фастів. Оскільки м. Очаків і зараз перебуває під постійними ворожими обстрілами, поїхати за виконавчим документом заявник не має можливості, що і змусило її звернутися до суду із даною заявою.

Враховуючи викладене, заявниця просила суд видати дублікат виконавчого документу по вищевказаній цивільній справі №2-457/04 у зв`язку з його втратою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, переглянути справу в апеляційному порядку та видати їй дублікат виконавчого листа, здійснити виконавче провадження та повернути борг ОСОБА_1 відповідно до розписки ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи скаргу, посилалась на те, що 07 квітня 2004 року Фастівським міськрайонним судом Київської області у справі №2-457/04 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 18 420,00 грн., що дорівнює 3 450 дол. США.

Вказувала, що виконавчий лист їй було повернуто з відміткою про те, що борг неможливо повернути при відсутності майна, а сам лист було пошкоджено у зв`язку з бойовими діями в м. Очаків 27 січня 2023 року.

Зазначила, що з 30 січня 2023 року тимчасово проживає в АДРЕСА_1 . Повернутись за виконавчим листом до м. Очаків заявник не може, оскільки місто перебуває під постійними ворожими обстрілами, а вона є людиною похилого віку з рядом хронічних захворювань.

Апеляційним судом виконаний процесуальний обов`язок щодо направлення ОСОБА_2 за останньою відомою адресою копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження. Таким чином, ОСОБА_2 , повідомлена про розгляд справи, не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги заявниці до апеляційного суду не направила.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності заявником факту втрати виконавчого листа, недоведеності факту, що виконавчий документ з 2004 року пред`являється стягувачем до виконання, та, відповідно, що строки пред`явлення виконавчого документу на час звернення до суду з даною заявою не закінчено або їх поновлено у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що 07 квітня 2004 року Фастівським міськрайонним судом Київської області у справі №2-457/04 (з врахуванням ухвали суду від 26.04.2023 року про виправлення описки) ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 18 420,00 грн. (а.с.2, 3).

Заявник ОСОБА_1 являється внутрішньо переміщеною особою у відповідності до довідки від 03.02.2023 року №3232-, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.4).

У відповідності до листа керівника апарату Фастівського міськрайонного суду Київської області Петраша Ю.В. №05-09/717/22 від 02.06.2023 року, матеріали цивільної справи №2-1087/2004 (2-457/04) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу знищено за терміном зберігання, оригінал рішення зберігається в архіві суду (а.с.16).

Згідно листа Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.05.2023 року №24.30.46/39133-5, у вказаному відділі відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 25.05.2023 року не перебувають та не перебували (а.с.8).

Як вбачається із даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за даними стягувача - ОСОБА_1 та боржника - ОСОБА_2 , записів не знайдено.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України визначено обов`язковість судового рішення.

У контексті положень статей 129, 129-1 Конституції України, статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 2, 18 ЦПК України виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, як визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа за умови доведеності втрати його оригіналу.

До дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України).

Як зазначено у постанові Верховного суду від 25.05.2022 року у справі № 344/13386/21, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Таким чином, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як було передбачено п. 1 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на дату ухвалення рішення), виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. Для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень строки встановлюються з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За умовами ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на дату ухвалення рішення), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст.77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факту втрати виконавчого документу, а заяву про видачу дублікату подано після спливу встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист було втрачено у зв`язку з бойовими діями в м. Очаків 27 січня 2023 року, колегією суддів відхиляються, оскільки ці доводи належним чином не підтверджені.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, та не дають підстав для висновку про незаконність та неправильність оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і доводи апеляційної скарги заявника цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: