Справа № 2011/9857/12
Провадження № 2-зз/638/54/23
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Смирнов В.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

14 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з заявою, в якій просила суд зняти арешт у виконавчому провадженні ВП №47329390, який було накладено 22 квітня 2015 року Постановою державного виконавця на майно, яке належало ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

Вивчивши матеріали заяви з додатками до неї, суд приходить до висновку про те, що заява про зняття арешту має бути повернута заявнику без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів заяви вбачається. що ОСОБА_1 є учасником виконавчого провадження та звернулась до суду з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного згідно постанови державного виконавця від 22 квітня 2015 року.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз.5 п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5, на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Пунктом 5 вище вказаної постанови також визначено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченомурозділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимогст.181 КАС України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження

У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

В разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

Отже, заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки чинне законодавство передбачає іншу форму звернення та порядок вирішення даних вимог, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 (провадження № 61-12505 св 20), згідно з якою дані вимоги не можуть розглядатись в порядку позовного провадження, оскільки в такому випадку позивач одночасно має статус відповідача у справі, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей42,48,175,447 ЦПК України, тому такі вимоги загалом не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Крім того, згідно з вимогами ч.ч. 3-5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до вимогст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням зазначеного вище, підстави для відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, відсутні.

Окрім того, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви встановлені ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України);

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

В порушення вимог ч.1 ст. 183 ЦПК України заявником не вказано сторони.

Окрім того, з матеріалів заяви ОСОБА_1 вбачається, що в порушення положень ч.2 ст.183 ЦПК України заявником не додано до своєї заяви доказів надіслання (надання) заяви іншим учасникам справи.

За змістом ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки суд встановив, що заяву про зняття арешту подано без додержання вимог ч.1, 2 ст.183 ЦПК України , заяву ОСОБА_1 має бути повернуто заявнику без розгляду на підставі положень ч.4 ст.183 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.А. Смирнов