УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Дослідивши заяву та додані до неї документи встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.285 ЦПК України

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2021 року вказана позовна заява залишена без руху для усунення недоліків позову та наданий строк протягом 5 діб з моменту отримання позивачем зазначеної копії ухвали.

Копія вказаної ухвали відправлялася неодноразово на адресу заявника, згідно даних вихідної кореспонденції Київського районного суду м.Харкова 24.01.2023, 12.09.2023, а також на електронну пошту представника.

Станом на теперішній час, недоліки заяви ОСОБА_1 не усунені.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відсутність даних обставин перешкоджає суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, яка висловлена в рішенні «Каракуця проти України» щодо того, що сторона по справі не виявила належної зацікавленості у розгляді справи протягом тривалого часу, що говорить про відсутність порушень її права доступу до суду, а наявність порушеного права повинно бути поновлено в суді, а тому враховуючи строки розгляду даної справи та ті обставини, що позивачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Швець С.В. до теперішнього часу не вжито жодних заходів щодо усунення недоліків позову, суд вважає за потрібне дану заяву повернути.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - повернути заявникові.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною заявою.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: