єдиний унікальний номер справи 531/973/22
номер провадження 2/531/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні позивача з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити наступні способи спілкування з сином: у робочі дні з 17:00 год. до 20:00 год.,у неробочі дні з 09:00 год. суботи по 20:00 год. неділі (з урахуванням його робочого графіка) за місцем реєстрації позивача; стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати.

У позові посилається на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 12.02.2021. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю в АДРЕСА_1 ., але заходиться на утриманні позивача, заборгованості по аліментах він не має. Відповідачка добровільно не дозволяє позивачу спілкуватися із сином. Рішенням ВК Ланнівської сільради від 21.10.2021 №9, позивачу було надано дозвіл на систематичні побачення з сином. Не зважаючи на вказане рішення, відповідачка у добровільному порядку не надає можливості позивачу бачитися із сином, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідачка не відповідає на його дзвінки. Одного разу він приїхав до сина у садочок, після чого, колишня дружина написала заяву в поліцію про начеб то висловлювання в її сторону нецензурною лайкою, було складено протокол та в суді застосовано усне зауваження. Останній раз він бачив дитину приблизно місяць тому, приїжджав згідно графіку служби у справах дітей. У відповідачки завжди якісь відмови (хвороба її чи дитини і інші). Пояснив, що спілкуватися з відповідачкою не можливо, вона постійно викликає поліцію.

Представник відповідача в суді не визнав вимоги в частині зазначеного графіку спілкування.

Відповідачка пояснила, що нею подано заяву про позбавлення позивача батьківських прав відносно сина. Позивач дитиною не цікавиться. На виконкомі було зазначено, що дитину він може забрати з садочка лише з дозволу матері, але позивач намагався це зробити без відому відповідачки. Позивач з бабусею дитини, налаштовують сина проти матері під час перебування у них. Іноді дитина проходить повз батька, але він не реагує на сина. Останній раз позивач бачив сина близько місяця тому, дзвінків від позивача не надходило, коштів, що сплачує позивач в якості аліментів на утримання сина, не вистачає навіть на оплату садочка, а ще потрібно постійно купувати ліки. Іншої допомоги позивач не надає. Заперечила щодо позову в частині визначеного графіку спілкування та в частині побачень за місцем проживання позивача. Щодо побачень на території матері, не заперечувала. У дитини хворі органи травлення, тому син має спеціальне харчування.

Від третьої особи мається заява про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника, покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю відповідачки, в суді пояснила, що проживає у с.Ланна, вважає, що відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином. Крім аліментів, позивач не надає жодної допомоги. Інколи свідок, коли відповідачка на роботі, доглядає дитину. Одного разу (близько двох років тому) свідок давала дитину позивачу. Дитина перебуває на обліку у сімейного лікаря, часто перебуває на лікуванні. Позивач у лікуванні не допомагає.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону(ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видане повторно 02.02.2021, його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Рішенням Карлівського районного суду від 12.02.2021 (а.с.10-11) розірвано шлюб між сторонами по справі.

На підставі судового наказу від 20.01.2021 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина у розмірі частини його доходу, починаючи з 29.12.2020.

Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.79).

Рішенням ВК Ланнівської сільради від 21.10.2021 №9 (а.с.12), вирішено довести до відома матері ОСОБА_2 про її обов`язок не перешкоди батькові ОСОБА_1 брати участь у вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановлено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні сином за визначеним графіком; матері дитини, за попередньою домовленістю з батьком. Надавати йому можливість забирати сина з садочка; визначено, що батько дитини, під час перебування з дитиною, повинен враховувати стан здоров`я, дотримуватися норм харчування, погодних умов, своєчасно повертати дитину до місця постійного проживання, та ін.

Позивач неодноразово звертався до ВП №3 з повідомленнями про перешкоджання колишньої дружини ОСОБА_2 у побаченні з малолітнім сином ОСОБА_7 (а.с.104-109).

Позивач проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Відповідачка з сином зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 (а.с.39,40).

Згідно актів обстеження умов проживання, у обох батьків створено необхідні умови для проживання та розвитку сина (а.с.50, 112).

За місцем роботи позивач має позитивну характеристику (а.с.13,15); на обліку у лікаря психіатра не перебуває та за медичною допомогою не звертався (а.с.102).

Згідно з ч.ч.2,6,7,8,9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Положеннями ст.153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, при вирішенні даного спору та визначенні відповідності способу захисту права вимогам закону, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та положення ст.159 СК України, згідно яких право на звернення до суду для усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні має той з батьків, хто проживає окремо у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та слід зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Разом з тим, суд, враховуючи стан здоров`я дитини, оскільки ОСОБА_5 хворіє на панкреатопатію функціональний розлад травлення, ацетономічний синдром (а.с.74), вважає, що позовні вимоги в частині визначення способу та часу спілкування слід задовольнити частково та наступним чином:

встановити ОСОБА_1 такі способи участі у вихованні сина ОСОБА_5 за згодою та бажанням дитини, з врахуванням стану здоров`я дитини та погодних умов:

- систематичні побачення з сином у перші та треті суботу і неділю місяця з 14 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, як в присутності матері так і за її відсутності, за місце проживання дитини або батька, а також в місті (селі) та дитячому садочку (школі);

- у будні дні та свята за попередньою домовленістю (не менш ніж за 12 годин) між батьками.

Отже, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача, підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно задоволеній частині позовних вимог (50%) у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141,142,151,153,157-159 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі способи участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за згодою та бажанням дитини, з врахуванням стану здоров`я дитини та погодних умов:

- систематичні побачення з сином у перші та треті суботу і неділю місяця з 14 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, як в присутності матері так і за її відсутності, за місце проживання дитини або батька, а також в місті (селі) та дитячому садочку (школі);

- у будні дні та свята за попередньою домовленістю (не менш ніж за 12 годин) між батьками.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 18.09.2023.

Суддя