РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зуб Г.А.
за участю секретаря - Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позовні вимоги мотивовані наступним. 20.07.2020 приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С. було вчинено оспорюваний виконавчий напис, за яким приватним виконавцем Клименко Р.В. відкрито ВП №6285474 про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу. Також позивача було включено до Єдиного реєстру боржників, та звернуто стягнення на заробітну плату позивача. Позивач не погоджується з вказаним виконавчим написом, оскільки з відповідачем ніяких договорів укладено не було, а тому сума боргу є не безспірною. Позивач не отримував письмових вимог, та не підписував їх.
В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі і за матеріалами, які є в наявності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.
Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами.
11.11.2020 вказана позовна заява надійшла до Московського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Поліщук Т.В.
11.11.2020 разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Поліщук Т.В.
Ухвалою судді від 12.11.2020 вжито заходи забезпечення позову по даній справі.
Ухвалою судді від 12.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 04.12.2020 прийнято позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.03.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 19.10.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 07.12.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
26.01.2022 судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача, відповідь на який надано 26.01.2022.
Ухвалою суду від 26.01.2022 вказану справу передано до Київського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.
18.02.2022 вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Ляху М.Ю.
Ухвалою судді від 23.02.2022 прийнято до розгляду вказану позовну заяву.
20.10.2022 здійснено перерозподіл вказаної справи, справу перерозподілено судді Зубу Г.А.
Ухвалою судді від 16.02.2023 прийнято вказану справу до провадження судді.
Ухвалою суду від 27.06.2023 закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду по суті.
Для укладання вищевказаного електронного кредитного договору сторони вчинили наступні дії в ІТС товариства та поза нею:
16.03.2020 15:36:38 15:36:53 заповнення позичальником заяви;
16.03.2020 15:36:53 15:37:09 автоматична перевірка по заяві;
16.03.2020 15:37:09 15:37:30 перевірка позичальника за даними БКІ;
16.03.2020 15:37:09 15:37:34 скоринг;
16.03.2020 15:37:34 15:38:14 підписання договору;
16.03.2020 15:38:14 оброблення заяви.
Вказане підтверджується наданою позивачем Анкетою заявою на кредит № 1982167 від 16.03.2020 та зазначеними в ній анкетними та паспортними даними позичальника. Доводи позивача, що ним договір не укладався з відповідачем спростується вказаними доказами, та суд погоджується з доводами відповідача, що кредит надано 16.03.2020, а виписку по рахунку Приватбанк надано за період починаючи з 01.04.2023.
Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., за яким було відкрито виконавче провадження ВП №628054742, та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.
Позивач дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса звернувся до суду за захистом свого права за місцем його виконання, тобто за місцем своєї роботи. Однак, Московським районним судом м. Харкова було спрямовано вказану справу за підсудністю за місцеперебуванням позивача.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.
Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус.
Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідачем і не доведено, і не спростовано, що кредитний договір наданий ним нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому зазначена обставина є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, після закінчення дії кредитного договору відповідачем нараховувались позивачу відсотки, так як періодом стягнення є 15.04.2020-14.06.2020.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3,4, 12, 76, 141, 263-265, 306 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович: місцезнаходження: м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2023 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ