Справа № 697/898/20
Провадження № 2/697/7/2023
У Х В А Л А

щодо вирішення клопотання про призначення

судово-психологічної експертизи

03 жовтня 2023 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря с/з Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Канів Черкаської області у порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про призначення судово-психологічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) через свого представника адвоката Бовшика М.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 (далі також ФОП ОСОБА_2 , відповідач), третя особа: ОСОБА_3 (далі також ОСОБА_3 , третя особа) про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бовшиком М.Ю. подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

- визначити яка глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу згідно зазначеної ситуації на особистість ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ;

- оцінити глибину та інтенсивність психотравмуючого впливу згідно зазначеної ситуації в грошовому виразі.

Проведення експертизи представник позивача просить доручити експертам Черкаського відділення Київського НДІСЕ (місце знаходження установи: 18002, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1).

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Бовшика М.Ю.

Представник позивача - адвокат Бовшик М.Ю. в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням призначити у справі судово-психологічну експертизу, оскільки вона була заявлена в позовній заяві та на даний час не виконана, розгляд клопотання провести без участі позивача та його представника.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Хорошун О.В.

Представник відповідача - адвокат Хорошун О.В. у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з прохання розгляд справи 03.10.2023 проводити без її участі, з клопотанням про призначення експертизи не погоджується, оскільки даний висновок експерта міг бути наданий стороною позивача до подання позову в додатках до початку підготовчого засідання чи в ньому, однак не був наданий. ДТП сталося 07.05.2019. ОСОБА_2 не був учасником даної пригоди, тому позовні вимоги не визнають. Що стосується клопотання про призначення експертизи заперечує.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача про призначення судово-психологічної експертизи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

За нормою ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», з метою усунення недоліків і роз`яснення питань, що виникають у судовій практиці при призначенні та проведенні експертиз, вказано судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Судово-психологічну експертизу, яка є окремою формою застосування спеціальних психологічних знань, є потреба проводити у випадках необхідності вирішення наступних груп питань: питань, пов`язаних із психічними властивостями й особливостями особи; питань, що стосуються впливу на психіку різноманітних умов і пов`язаних з ними станів людини в момент певної події; питань, пов`язаних із особливостями перебігу психічних процесів у даної особи.

Як зазначено в пункті 6.1 розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (із змінами і доповненнями), об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач, малолітні, неповнолітні, дорослого та похилого віку). Відповідно до пункту 6.3 вищезазначених рекомендацій психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Поряд з цим, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, згідно приписів статті 56 Конституції України та статті 1173 Цивільного кодексу України, потрібна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; розміру шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою.

За відсутності хоча б одного з цих (трьох) елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інші негативних наслідків.

При заявленні позову, зокрема, про відшкодування моральної шкоди потрібно звертати увагу на причетність особи відповідача до заподіяння шкоди. Тобто, потрібно встановити належного відповідача.

У своїй постанові від 12 вересня 2018 року у справі №335/11779/16-ц Верховний Суд вказав, що сама лише наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на відшкодування будь-якою особою, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта відповідальності.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також обставини, що мають значення для вирішення спору. Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Предметом доказування в межах даної цивільної справи є обставини, пов`язані з наявністю/відсутністю факту спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.05.2019.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єкта правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями.

Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 08 травня 2018 року у справі № 920/316/17.

Як вбачається з клопотання представника позивача, питання, які поставлені перед експертом для проведення судово-психологічної експертизи, не направлені на встановлення вищевказаних елементів цивільної відповідальності.

Виходячи із предмету спору та враховуючи, що стягнення моральної шкоди є похідним від встановлення факту завдання такої шкоди, яка має бути встановлена в першу чергу, відсутні обґрунтовані підстави для призначення судово-психологічної експертизи.

Мета проведення у справі судово-психологічної експертизи зводиться до визначення розміру моральної шкоди без фактичного доведення її наявності, що призводить до штучного затягування процесу.

При цьому, Європейський суд з прав людини наголошує: право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні пункт 1 статті 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

Отже, призначення даної експертизи не встановить особливостей психічної діяльності заявника та таких її проявів у поведінці останнього, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки, зважаючи на предмет спору.

Призначення судово-психологічної експертизи з тими питаннями, що зазначені в клопотанні представника позивача, жодним чином не встановить ступінь порушення.

Крім того, в представника позивача наявна можливість провести зазначену експертизу самостійно та надати висновок до суду.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про призначення експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 272, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про призначення судово-психологічної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Б . К . Скирда