РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 285/2551/21

Провадження № 22-ц/4815/737/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року до Млинівського районного суду Рівненської області з Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2018 року ОСОБА_3 приїхав до нього з пропозицією щодо купівлі належного позивачу комбайна бурякозбирального MOREAU VOLTRA 6-24. ОСОБА_3 передав позивачу лише частину коштів, запевнивши, що решту вартості комбайна 4000 доларів США заплатить пізніше. Маючи при собі копію свого паспорта, ОСОБА_3 власноручно на ній, фактично виклав умови досягнутої угоди між ними, зазначивши, що решту коштів сплатить до 01.12.2018. Після цього, позивач передав ОСОБА_3 технічний паспорт та номерні знаки на комбайн та допоміг йому перегнати комбайн. Однак, до кінця 2018 року, як і на час звернення із позовом, ОСОБА_3 вказані вище кошти так і не сплатив. Таким чином, на даний час, комбайн знаходиться у відповідача, хоча зареєстрований за позивачем, договору купівлі-продажу укладено не було. Вважає, що за таких обставин, його позбавлено права володіння та розпорядження власним майном, з приводу чого змушений звернутись до суду за захистом свого права власності на спірний комбайн, шляхом його витребування із незаконного володіння.

01 квітня 2022 року, через канцелярію суду, за підписом представника ОСОБА_3 адвоката Кучера Олександра Георгійовича, надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів). В обґрунтування зустрічного позову представник ОСОБА_3 зазначив, що у кінці серпня 2018 року його довіритель приїхав до ОСОБА_1 , оскільки мав намір придбати належний останньому комбайн бурякозбиральний. При зустрічі було оглянуто комбайн та попередньо узгоджено його ціну у розмірі 24 000 доларів США. ОСОБА_3 того ж дня сплатив ОСОБА_1 20 000 доларів США, домовившись з ним, що іншу частину виплатить згодом. Однак, при першій спробі працювати на комбайні, ОСОБА_3 виявив його технічну несправність, яка не дозволяла йому якісно виконувати роботу. Дану несправність не вдалось усунути і на даний час. Тому, ОСОБА_3 неодноразово звертався до ОСОБА_1 щодо повернення йому його коштів, натомість, він повернув би ОСОБА_1 його несправний комбайн. Однак, згоди між ними про це досягнуто не було, а у липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом. За вказаних вище обставин, покликаючись на положення ст.. 1212 ЦК України, вважає, що за відсутності між ними договору купівлі-продажу комбайна, у них відсутні будь-які договірні зобов`ання, а грошові кошти в сумі 20 000 доларів США набуті ОСОБА_1 без правової підстави. Відтак, просив стягнути з ОСОБА_1 належні йому грошові кошти, які набуті ним без достатньої правової підстави.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року задоволено первинний та зустрічний позови.

Витребувано від ОСОБА_3 належний ОСОБА_1 комбайн бурякозбиральний MOREAU VOLTRA 6,24, як з чужого незаконного володіння та повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, або їх грошовий еквівалент у національній валюті України, на час вирішення справи судом, як такі, що набуті ОСОБА_1 без достатньої правової підстави.

На вказане рішення суду, в частині задоволення зустрічного позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що метою використання обраного способу захисту було узгодження з відповідачем спору щодо сплати боргу за придбаний комбайн.

Звертає увагу, що стаття 1212 ЦК України передбачає повернення майна набутого, збереженого без достатньої правової підстави. Посилаючись на нормативне визначення майна та грошових коштів вказує, що по зобов`язаннях ОСОБА_3 були передані грошові кошти за трактор, решту яких відповідач повинен був сплатити пізніше.

Також доводить, що позивачем за зустрічним позовом пропущені строки позовної давності.

Враховуючи викладене, просить скасувати рішення місцевого суду в частині стягнення 20000 доларів США та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у серпні 2018 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 доларів США, а останній прийняв від нього вказану суму грошей. Зі своєї сторони ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 комбайн бурякозбиральний MOREAU VOLTRA 6-24, який належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_1 ( а.с.9).

Зазначені дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вчинили з метою укласти в майбутньому договір купівлі-продажу згаданого бурякозбирального комбайна. При цьому, на момент передачі грошових коштів і комбайна, будь-яких документів щодо технічного стану комбайна, його комплектації і кінцевої вартості, сторонами не узгоджувалось, не складалось і не підписувалось. Будь-якої угоди під час вчинення вищезазначених дій між сторонами не укладалось. ОСОБА_3 була надана ОСОБА_1 лише письмова розписка, у якій він погодився здійснити оплату за комбайн двома платежами розміром 20 000 доларів США і 4000 доларів США до 01.12.2018. Зазначена розписка містить підпис лише ОСОБА_3 , а підпис ОСОБА_1 у ній відсутній. ( а.с.164)

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Змістом даних зобов`язань є обов`язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути це майно потерпілому. Таке ж зобов`язання виникає і в тому разі, коли підстава, на якій майно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Положення глави 83 ЦК України щодо повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Наявність між сторонами договору, який є нікчемним або який визнано недійсним, виключає можливість стягнення переданих на його виконання коштів на підставі статті 1212 ЦК України.

У тому разі, якщо договір між сторонами не був укладений, тобто правова підстава передачі коштів у момент їх передачі відсутня, але містяться докази про отримання стороною таких коштів, до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі за №607/5422/16-ц та від 23 квітня 2020 року у справі за №501/5213/13-ц.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння на підставі статті 387 ЦК України.

При цьому встановив що між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу бурякозбирального комбайну та відсутні будь-які інші правові підстави для переходу права власності на спірний комбайн до ОСОБА_3 .

Рішення суду в цій частині не оскаржувалося і тому перегляду не підлягає.

Виходячи з цього є правильним застосування до спірних відносин статті 1212 ЦК України шляхом повернення коштів у розмірі 20 000 доларів США, оскільки правових підстав для їх передачі ОСОБА_1 також не існувало.

Згідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. У відповідності до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Отже поняттям майно охоплюються і гроші (грошові кошти), які у відповідності до ст. 192 ЦК є законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України.

Щодо застосування строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом слід вказати наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із зазначеного вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з сукупності наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 поставив питання щодо повернення його власності у 2021 році, звернувшись з цим позовом до суду. Первинно спірні відносини між сторонами ґрунтувались на обставині недоплати 4000 доларів США за комбайн. Крім того, переддоговірні відносини передбачали перевірку технічного стану комбайна, що не оспорюється сторонами. З довідки ПАТ "Волинська фондова компанія" вбачається, що вперше технічна несправність зафіксована у квітні 2019 року. Зустрічний позов надійшов 01 квітня 2022 року. Тому відсутні підстави стверджувати про сплив строків позовної давності.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2023 року.

Головуючий суддя: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.