У х в а л а

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 522/16318/17

провадження № 61-11335ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду,

В с т а н о в и в:

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду.

ОСОБА_1 у первісних позовних вимогах просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу на свою користь у якості відшкодування: майнової (матеріальної) шкоди у розмірі 3 335 807,00 грн; моральної (немайнової) шкоди у розмірі 1 521 600,00 грн, шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

03 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 подав уточнену редакцію позовних вимог, в якій просив стягнути з Держави Україна матеріальну шкоду у розмірі 3 524 535,00 грн, з яких 3 506 535,00 грн кошти, які він отримав в якості позики, а також 18 000,00 грн, як оплату вартості залучення спеціаліста «Ніка-Консалт» для проведення дослідження. Окрім того, позивач просив стягнути моральну (немайнову) шкоду у розмірі 1 521 600,00 грн.

29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із додатковими позовними вимогами в яких просив стягнути з Державного бюджету України матеріальну шкоду в недотриманні прибутку (упущеної вигоди) в результаті порушення цивільних прав, а саме позбавлення позивача права і можливості займатися законною підприємницькою діяльністю органами досудового слідства, прокуратурою в розмірі 2 800 000,00 грн.

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про уточнення ціни позову, в якій він просив стягнути з Держави: суму боргових зобов`язань у розмірі 130 500,00 доларів США; 18 000,00 грн за сплату в касу ПП «Ника-Консалт» за залучення спеціаліста для проведення експертних досліджень під час судового провадження за фальсифікованим обвинуваченням у скоєнні тяжких злочинів, посвідчення про сплату приєднаного до уточненого позову, наданого в судовому засіданні, яке відбулося 03 листопаду 2017 року; 1 260,04 грн за сплату поштових переказів, здійснених протягом 2010-2017 років на суму 534,12 грн і сплачених послуг, пов`язаних із скануванням та копіюванням документів на суму 241,25 грн, приєднаних до клопотання, зареєстрованого в канцелярії суду 29 грудня 2017 року за № 36293, а також документів на поштові перекази на суму 430,22 грн і на копіювання в сумі 54,50 грн, приєднаних до наступної заяви; 1 061,09 грн за сплату поштових переказів документів до Європейського суду з прав людини, квитанції за які приєднані до клопотання, зареєстрованого в канцелярії суду 29 грудня 2017 року за № 36292; 3 140,78 грн - вартості витрат, заподіяних для придбання проїзних документів до Києву і назад до Одеси щодо відстоювання і поновлення своїх прав у державних органах у м. Київ, з приєднанням до наступної заяви проїзних документів до м. Києва і назад до м. Одеси за 04 грудня 2015 року; 1 813 000,00 грн моральної шкоди; 2 800 000,00 грн упущеної вигоди, які позивач мав можливість реально одержати за звичайних обставин, якби цивільні права не були порушені незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду задоволено частково.

Стягнено з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 279 354,83 грн, витрати пов`язані з проведенням судової психіатричної експертизи у розмірі 8 478,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної шкоди, а саме: вартості котла електричного парового ПЕК-430335, сепаратора паронагрівача електричного СППЕ-120 і гідрофону в розмірі 98 350,00 грн; вартості бітумної установки ДС-134М в розмірі 15 000,00 грн; вартості пальника рідкопаливного М2-22-2-Т у розмірі 36 289,00 грн; витрат на оплату поштових відправлень в розмірі 2 025,00 грн; витрат на оплату копіювання та сканування документів у розмірі 295,00 грн; витрат на оплату проїзних документів до Києва і повернення до Одеси у розмірі 3 140,00 грн; вартості наданих послуг, оплачених у касу ТОВ «Ника-Консалт» за залучення фахівця для проведення експертних досліджень в процесі досудового розслідування у розмірі 18 000,00 грн; збитків щодо повернення боргів: громадянину ОСОБА_2 - 22 500,00 доларів США, що становить 639 900,00 грн, громадянину ОСОБА_3 - 23 500,00 доларів США, що становить 668 340,00 грн; громадянину ОСОБА_4 - 16 500,00 доларів США, що становить 469 260,00 грн, залишено без задоволення у повному обсязі.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси в частині відшкодування упущеної вигоди у розмірі 2 800 000,00 грн залишено без задоволення у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури задоволено частково; апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року змінено в порядку стягнення моральної шкоди та витрат пов`язаних з проведенням судової психіатричної експертизи, виклавши 2 абзац резолютивної частини рішення суду в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 279 354,83 грн та витрати, пов`язані з проведенням судової психіатричної експертизи, у розмірі 8 478 гривень».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28 липня 2023 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури Ракович М. М. (далі - заявник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року змінити, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2023 року касаційну скаргу заявника на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслав заяву про усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду

від 22 червня 2023 року заявник вказує застосування в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15, від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20,

від 13 липня 2022 року у справі № 757/24363/20.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається ймовірність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Крім того, заявник порушує клопотання про зупинення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, посилаючись на те, що стягнення коштів з Державного бюджету України призведе до передчасного списання значної суми бюджетних коштів. Крім того, повернення сторін у попередній стан потребуватиме вжиття додаткових зусиль.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи заявника не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, оскільки не наведено достатніх та обґрунтованих підстав для такого зупинення. Доказів наявності відкритих виконавчих проваджень або вчинення позивачем інших дій щодо виконання відповідних судових рішень заявником не надано, а тому відсутні підстави для зупинення їх виконання.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 522/16318/17 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, Приморського районного суду м. Одеси про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду.

У задоволенні клопотання Одеської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк