КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/831/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою Київського міського територіального центру соціального обслуговування про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського територіального центру соціального обслуговування про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського міського територіального центру соціального обслуговуваннята просив: поновити його на роботі в Київському міському територіальному центрі соціального обслуговування на посаді водія автотранспортних засобів відділення надання транспортних засобів; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення і до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 20 000 грн; стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року у даній справі скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Київському міському територіальному центрі соціального обслуговування на посаді водія автотранспортних засобів відділення надання транспортних послуг з 31 серпня 2021 року.

Стягнуто з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2021 рокупо 31 травня 2023 року у розмірі 111 348,00 грн, а також 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 5 053,70 грн.

У червні 2023 року Київський міський територіальний центр соціального обслуговуванняподав до суду апеляційної інстанції заяву про роз`ясненняпостанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, в якій просив роз`яснити порядок виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2021 рокупо 31 травня 2023 року у розмірі 111 348,00 грн, а саме чи має відповідач сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу після утримання визначених чинним законодавством податків та обов`язкових платежів.

В обґрунтування заяви зазначив, що постанова апеляційного суду є незрозумілою в частині, що стосується стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки в основу свого розрахунку суд взяв довідку № 01-1023 від 15 вересня 2021 року, згідно якої середньомісячна заробітна плата позивача включала в себе податки та інші обов`язкові платежі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача - Дудко Л.П. підтримала подану заяву, зазначивши, що роботодавцем виконано постанову суду, виплачено ОСОБА_1 середній заробіток з утриманням із присудженої суми податків і зборів, а в подальшому останній звільнився.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді питання про роз`яснення судового рішення поклався на розсуд суду, не заперечуючи, що середній заробіток за час вимушеного прогулу уже виплачений позивачу з утриманням податків і зборів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, заявлені позовні вимоги та зміст судового рішення, яке заявник просить роз`яснити, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту. Роз`ясненню підлягає рішення суду, яке має виконуватися як у добровільному порядку, так і примусово.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року вбачається, що, серед іншого, апеляційний суд постановив стягнути з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2021 рокупо 31 травня 2023 року у розмірі 111 348,00 грн.

В мотивувальній частині постанови зазначено, що за даними довідки Київського міського територіального центру соціального обслуговування№ 01-1023 від 15 вересня 2021 року за липень 2021 року заробітна плата ОСОБА_1 становить 14 631,31 грн, за серпень 2021 року - 6 648,34 грн, всього за два останні два місяці перед звільненням 21 279,65 грн, а середньомісячна заробітна плата складає 10 639,83 грн (а.с. 41).

З огляду на викладене, колегія суддів відзначила, що середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці роботи у відповідача перед звільненням, а саме: за липень та серпень 2021 рокускладала: 247,44 грн (14 631,31 грн + 6 648,34 грн / 2 = 10 639,83 грн / 43 робочі дні у вказаних місяцях).

Виходячи з цього розміру середньоденної заробітної плати позивача, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку з незаконним звільненням ОСОБА_1 , який слід рахувати з 01 вересня 2021 року по 31 травня 2023 року (дня ухвалення рішення про поновлення на роботі), становить 111 348,00 грн(247,44 грн * 450 робочих днів за весь період вимушеного прогулу).

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19».

Між тим, частиною другою статті 271 ЦПК України визначено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 зазначено, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні встановлено, що Київський міський територіальний центр соціального обслуговування уже виконав постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року, зокрема, виплатив ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням із присудженої суми установлених законодавством України податків і зборів.

За таких обставин відсутні правові підстави, визначені статтею 271 ЦПК України, для роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі № 759/22144/21, оскільки вказане судове рішення в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано, відтак заява Київського міського територіального центру соціального обслуговування задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 271, 368, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Київського міського територіального центру соціального обслуговуванняпро роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського територіального центру соціального обслуговування про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкодивідмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній