У х в а л а

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 705/4886/21

провадження № 61-13466ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В.В.

розглянув касаційну скаргу відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської областіна постанову Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Паланська сільська рада, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 27 вересня 2017 року вона працювала на посаді директора та учителя математики Городецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Уманської районної ради Черкаської області відповідно до наказу відділу освіти, молоді та спорту Уманської РДА № 288/02-02 від 27 вересня

2017 року.

Просила суд скасувати наказ від 24 вересня 2021 року № 73-К «Про накладення дисциплінарного стягненняу вигляді звільнення ОСОБА_1 ». Визнати незаконним та скасувати наказ № 74-К від 27 вересня 2021 року «Про звільнення директора Городецької гімназії» ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Городецької гімназії Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 17 235,97 грн, моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, витрати понесені нею у зв`язку з відрядженням на курси підвищення кваліфікації в сумі 1 131,60 грн та судові витрати у розмірі 5 000,00 грн за адвокатські послуги.

В ході розгляду справи від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій вона зазначила про те, що заявлені раніше позовні вимоги підтримує та просить суд стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 28 вересня 2021 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору.

У задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин його відсутності на роботі у вказаний вище період, тобто остання допустила прогули без поважних причин, а також не спростовано наявність ряду інших значимих порушень трудової дисципліни, що є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 40 КЗпП України та пунктом 1 статті 41 КЗпП України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Менчинської В. В. задоволено частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня

2023 року в частині скасування та визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської міської ради Уманського району Черкаської області від 24 вересня 2021 року № 73-К «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської міської ради Уманського району Черкаської області № 74-К від 27 вересня 2021 року «Про звільнення директора Городецької гімназії» ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Городецької гімназії Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області з 29 вересня 2021 року.

Стягнено з відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 370 948,05 грн.

Стягнено з відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Стягнено з відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5 916,66 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

11 вересня 2023 року начальник відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 року залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 1, 2 частини четвертої статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ, що виникають з трудових відносин.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Предметом спору у цій справі є вимоги як немайнового характеру, заявлені щодо скасування наказу та поновлення на роботі, так і майнового характеру, а саме стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 370 948,05 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Ціна позову складає 390 948,05 грн (370 948,05 грн + 20 000,00 грн), що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Крім того, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно

від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що справа має виняткове значення для відповідача, оскільки виплата суми середнього заробітку і інших присуджених за рішенням суду виплат тягне за собою безпідставну витрату державних коштів та коштів місцевого бюджету не свідчить про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Крім того, посилання заявника на неврахування судом висновків, викладених в постановах Верховного Суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який в розумінні підпунктів а)-г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоювідділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської областіна постанову Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: Паланська сільська рада, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк