Номер справи 204/6795/22
Номер провадження 2-п/220/1/23
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2023 року смт. Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2023 року по справі № 204/6795/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з данною заявою 18.09.2023 р. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.09.2023 р. поновлено ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, та прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2023 року по справі № 204/6795/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Короткий виклад вимог заявника

Заочним рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач 18.09.2023 р. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 11.01.2023 року, посилаючись на те, що вона не була повідомлена належним чином про час, місце та дату розгляду справи, рішення винесене без урахування всіх істотних обставин, відповідач був позбавлений можливості надати свої пояснення на позовну заяву, копію рішення вона не отримувала, вважала за необхідне надати строк для примирення.

Сторони в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою веб-оголошення на офіційному сайті «Судова влада України».

У відповідності до ч. 1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, справа № 204/6795/22.

У відповідності до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що згідно відповіді на запит суду від Управління з питань громадянства, реєстрації та еміграції паспортизації ГУ ДМС України у Донецькій області, в якому зазначено що, за наявними обліками РТГ ІП "Реєстрація місця проживання" ЄІАС УМП ДМС України відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання на території Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. Ухвалою суду від 01.12.2022 року, було відкрито провадження по справі, та ухвалено про час та місце розгляду справи повідомити відповідача веб-оголошенням на офіційному сайті "Судова влада України", у зв`язку з зупиненням роботи відділень поштового зв`язку за місцем його проживання. Відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи за допомогою веб-оголошення на офіційному сайті «Судова влада України», про судове засідання, що було призначене на 29.12.2022 р. о 14:00 годині, про судове засідання, що було призначене на 11.01.2023 р. о 09:00 годині відповідач. Тобто, відповідач двічі повідомлявся про дату, час, місце розгляду справи, належним чином, але до суду не з`явився.

Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Крім того, згідно з ч. 1, 2, 4, 5, 8, ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 у справі № 910/4473/17.

За нормами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судом не встановлено поважність причин неявок відповідача у судові засідання по справі 204/6795/22 до суду під час розгляду даної справи, при цьому заявник не надала суду жодних належних посилань та жодних доказів на їх обґрунтування, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом враховано, що постановлення рішення відбулося 11.01.2023 р., предмет розгляду даної справи - розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про перегляд заочного рішення, суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення статті 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя.

Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, як вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Христов проти України" (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії"). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі "Трегубенко проти України" (заява № 61333/00)).

Враховуючи наведене і прецеденти Європейського суду з прав людини, перегляд заочного рішення та його скасування через значний проміжок часу після його постановлення, без наміру відновлення сімейних відносин в силу відсутності жодних клопотань другого з подружжя по надання строку для примирення та відсутністю клопотань відповідача з цього приводу, враховуючи наолеєжне повідомлення про дату, час та місце розгляду спрви, є правомірним випадком обмеження права на доступ до суду. Більше того, встановлення в судовій практиці зворотного принципу та скасування судового рішення даної категорії спорів через 9 місяців після його постановлення, призведе до порушення принципу верховенства права через викривлення таких його складників, як правова визначеність правовідносин і res judicata.

Таким чином, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 95, 128, 258,259, 260, 287, 351-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 січня 2023 року по справі № 204/6795/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Дурач