Провадження № 2-др/638/80/23
26 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Морозової К.Д.,
представника позивача Карасави О.П.,
представника відповідача Бережнової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова заяву адвоката Бережнової Юлії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012» про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень, -
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 року залишено без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012» про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень.

В судовому засіданні 31.07.2023 року представником відповідача заявлено про намір подати докази розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи. В подальшому 07.08.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Бережнової Ю.Є., в якому просить ухвалити додаткове рішення у справі.

В обґрунтування клопотання зазначає, що поведінка сторони позивача призвела до затягування справи, судові засідання відкладались 9 разів з причини неявки позивача та/або його представника та подання безпідставних заяв про відкладення судових засідань. Зазначає про витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 34 810 гривень, які вважає такими, що відповідають критеріям розумності, справедливості та співмірності з урахуванням ціни позову, велике значення справи для відповідача, строку розгляду справи, кількість судових засідань та затягування стороною позивача судового процесу. При вирішенні даного питання просила врахувати, що позивач є фізичною особою-підприємцем, провадить господарську діяльність та отримує дохід, у спірних приміщеннях розташоване кафе-їдальня, а відповідач є неприбутковою організацією, яка не отримує прибутку. Витрати понесені відповідачем, підтверджено Договором від 19.01.2023 року, Додатковою угодою до Договору від 19.01.2023 року, актом виконаних робіт від 04.08.2023 року, платіжними інструкціями, квитанціями про оплату. Частково зазначені послуги та витрати вже сплачені під час розгляду справи у суді.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала подане клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі з підстав, зазначених у ньому.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти стягнення з позивача витрат на правничу допомогу з підстав їх необґрунтованості, не доведеності та завищеного розміру.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Щодо вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону (в редакції на час розгляду справи) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Інтереси відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012» під час розгляду справи в суді першої інстанції представляла адвокат Бережнова Юлія Євгенівна на підставі Договору про надання правової допомоги (про захист) №б/н від 19.01.2023 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5621 та ордеру.

Умовами укладеного договору (п.3.2, п.3.3) передбачено, що клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі, встановленому Сторонами у Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Договору; факт надання послуг та виконання робіт за цим Договором, а також їх вартість (розмір гонорару), фіксується Сторонами в актах приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг.

У клопотанні представником відповідача також заявлено вимогу про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, а також витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Так, відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги (про захист) №б/н від 19.01.2023 року сторони погодили вартість послуг (гонорар), а саме: консультація (письмова/усна), дослідження документів, правова позиція - 2000 гривень; ознайомлення з матеріалами справи в суді 2500 гривень; отримання та підготовка доказів (довідок, необхідних витягів з реєстрів тощо) 1500 гривень; складання та подача заяв по суті справи (кожна) 3000 гривень; складання та подання заяв (клопотань) середнього рівня складності (кожна) 2000 гривень; складання та подання заяв (клопотань) низького рівня складності (кожна) 1000 гривень; явка виконавця у судове засідання (не залежно від того, чи відбулось воно) судодень 2500 гривень; отримання рішення суду, яке набрало законної сили, та виконавчого листа (тів) 1500 гривень; складання, подача до ДВС заяв на виконання виконавчих листів (кожна) 1200 гривень.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2023 року до Договору про надання правової допомоги (про захист) №б/н від 19.01.2023 року, загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 34 810 гривень, з яких консультація, дослідження документів замовника (1) 2000 гривень, ознайомлення з матеріалами справи в суді (2) 5000 гривень, явка виконавця у судові засідання (8) 20 000 гривень, отримання, копіювання, підготовка та подача необхідних доказів, надсилання сторонам у справі (1) 1500 гривень, клопотання про приєднання доказів від 02.02.2023 року (1) 1000 гривень, отримання Витягів з ЄДР (2) 400 гривень, оплата за отримання відомостей з ЄДР (2) 210, складання та подача клопотання з додатками про долучення доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, надсилання сторонам (1) 2000 гривень, отримання рішення суду, яке набрало законної сили та виконавчого листа (тів) (1) 1500 гривень, складання, подача до ДВС заяв на виконання виконавчих листів (кожна) (1) 1200 гривень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає заявлений розмір витрат на надання правничої допомоги занадто завищеним. Враховуючи велику кількість практики Верховного Суду та правове обґрунтування заявлених позовних вимог, приймаючи до уваги характер та розмір заявлених позовних вимог, суд вважає, що справа є невеликої складності.

При цьому, з огляду на перелік послуг, що були надані відповідачу та зважаючи на результат розгляду справи, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Молодіжний «2012» витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5500 гривень, виходячи з обґрунтованості та розумності наступних витрат відповідача: консультація, дослідження документів 1000 гривень, ознайомлення з матеріалами справи в суді 1500 гривень, участь у судових засіданнях 2300 гривень, отримання, копіювання, підготовка та подача необхідних доказів, надсилання сторонам у справі 500 гривень, складання клопотань 200 гривень.

Крім того, загальна сума витрат відповідача, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи в суді, за підрахунком суду складає 257 гривень, що підтверджується квитанцією «Укрпошти» про відправлення листа на суму 47 гривень (а.с. 81 том 2), квитанціями від 20.07.2023 року та 30.07.2023 року щодо оплати за отримання відомостей з ЄДР у сумі 105 гривень кожна (а.с.93, 100 том 2).

Враховуючи викладене, заява про стягнення ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву адвоката Бережнової Юлії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012» про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень та витрати, пов`язані з розглядом справи у суді у розмірі 257 гривень, а всього 5757 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 02.10.2023 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Молодіжний «2012», , м.Харків, вул.Цілиноградська буд.48-В.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк