Провадження № 2/761/1952/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Земельний Капітал», про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «КБ «Земельний Капітал», про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», не надав відповідь на його заяву від 13.10.2021 р. За таких обставин позивач вважає, що така бездіяльність відповідача підлягає визнанню неправомірною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 08.05.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх з підстав викладених в позові.

Представники відповідачів та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили з підстав викладених у відзивах на позов.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 13.10.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал» Міхно С.С. із заявою про визнання кредитором, у якій просив: визнати його кредитором AT «КБ «Земельний Капітал»; надати довідку про стан усіх його рахунків відкритих у банку на день введення тимчасової адміністрації у банк та на день прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку; надати відомості (довідку) про стан виконання AT «КБ «Земельний Капітал» договору банківського вкладу (депозиту) № 0504673/03 від 29.03.2021 р. на день введення тимчасової адміністрації у банку та на день прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку, в розрізі нарахованих і виплачених відсотків та тіла депозиту; надати відомості (довідку) про кошти, які він міг би отримати за договором банківського вкладу (депозиту) № 0504673/03 від 29.03.2021 р. за звичайних умов діяльності АТ «КБ «Земельний Капітал»; надати виписку по його рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2021 р. по 15.09.2021 р.

Про результати розгляду заяви позивач просив повідомити його письмово за поштовою адресою (04080, м.Київ-80, а/с № 99) у встановлений законом строк.

Вказану заяву позивач направив на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальним чеком ВПЗ «Київ-106» від 13.10.2021 р. про відправку листа з описом його вкладення.

15.10.2021 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» отримав зазначену вище заяву, що підтверджується відомостями оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення, а також це не заперечувалось в судовому засіданні його представником.

Станом на день розгляду справи позивач відповіді на свою заяву не отримав.

Згідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (стаття 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

До повноважень виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку належить затвердження ліквідаційного балансу та звіту уповноваженої особи Фонду про завершення ліквідаційної процедури (пункт 15 частини 5 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з положеннями частин третьої, п`ятої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Отже, проаналізувавши обсяг повноважень уповноваженої особи Фонду, суд приходить до висновку, що саме в даних правовідносинах Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал» діє від імені та в інтересах Банку, а не Фонду, оскільки ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, а тому вимоги позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до цього відповідача.

Щодо позовних вимог стосовно відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Нормами ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.09.2021 р. № 907 «Про початок процедури ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» відкликано банківську ліцензію в AT «КБ «Земельний Капітал» та запроваджено процедуру ліквідації строком на два роки з 10 вересня 2021 року по 09 вересня 2024 року (включно); призначено уповноваженою особою Фонду і делеговано всі повноваження ліквідатора AT «КБ «Земельний Капітал» провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Міхна С.С. строком на три роки з 10 вересня 2021 року до 09 вересня 2024 року.

Отже, відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал», отримавши 15.10.2021 р. заяву позивача від 13.10.2021 р. зобов`язаний був її розглянути і надати йому відповідь у строк до 15.11.2021 р., проте відповідач відповідь у встановлений законом строк не надав.

Разом з тим, подання заяви про визнання кредиторських вимог до банку, що перебуває в процедурі ліквідації внормовано спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (45, 49, 52), а також нормативними актами ФГВФО, а саме Положенням про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідовуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.08.2017 р. № 3711, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 07.09.2017 р. за № 1104/30972.

Зазначеним Законом передбачено обов`язок ФГВФО розглянути цю заяву і за результатом її розгляду вжити певні дії, а саме:

- протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідальний структурний підрозділ Фонду забезпечує розміщення повідомлення про акцептування вимог кредиторів на офіційному сайті Фонду в мережі Інтернет, уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) забезпечує розміщення повідомлення про акцептування вимог кредиторів на офіційному сайті банку;

- інформація про акцептування вимог кредиторів розміщується на сайті банку, що ліквідується, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці;

- така інформація розміщується в узагальненому вигляді. Кредитори банку мають право отримати зазначену інформацію щодо себе після усної ідентифікації у банку безкоштовно.

З наданих відповідачами доказів судом було встановлено, що заява позивача від 13.10.2021 р. в частині визнання його кредитором була розглянута Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «КБ «Земельний Капітал» в порядку встановленому Законом. Інформація про акцептування його вимог як кредитора була розміщена в порядку встановленому ст. 49 Закону, з якою позивач може самостійно ознайомитися, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, оскільки законом не встановлено обов`язку, строку і порядку надання окремої відповіді кожному кредитору банку, що перебуває в процедурі ліквідації на його заяву про визнання кредиторських вимог, суд вважає що позов в частині вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» щодо не розгляду заяви позивача підлягає задоволенню частково.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 13.10.2021 р. у частині вимог, які не стосуються визнання його кредитором, у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» розглянути вказану заяву позивача у частині вимог, які не стосуються визнання його кредитором, та надати на неї відповідь в цій частині у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Згідно ст. 24 Закону України «Про звернення громадян» особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Відповідно до ч.3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як встановлено судом, відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «КБ «Земельний Капітал» при здійсненні своїх прав та обов`язків тривалий час, понад рік не надає позивачу відповіді на його звернення від 13.10.2021 р.

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач вважає, що під час звернення із заявою від 13.10.2021 р. він поніс витрати у розмірі 30,00 грн. на послуги поштового зв`язку для її пересилання відповідачу, що підтверджується фіскальним чеком ВПЗ «04106» від 13.10.2021 р.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь 30,00 грн. на послуги поштового зв`язку для пересилання заяви відповідачу, на яку він не отримав відповідь, не є майновою шкодою в розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України, оскільки це добровільні витрати позивача з ціллю отримання інформації, а не витрати пов`язані з неправомірними діями вчиненими відносно позивача.

Права позивача на отримання інформації суд захистив шляхом визнання неправомірною бездіяльність щодо не надання відповіді на його заяву, а також зобов`язанням відповідача надати йому відповідь.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач вважає, що безпідставний нерозгляд його заяви від 13.10.2021 р. має наслідком порушення його прав вкладника банку, що ліквідується, оскільки відсутність запитуваної ним інформації перешкоджає у захисті його порушених прав, у виплаті належних йому грошових коштів у порядку черговості, встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також порушено ст. 41 Конституції України.

Позивач зауважує, що встановлені обставини щодо тривалого порушення прав доставляють йому моральних негативних переживань, а саме: він втратив рівновагу та спокій, змушений докладати додаткових зусиль на захист своїх порушених прав та права власності, приниженою є його гідність, тощо. Також він постійно перебував у стресі та має страх, що належні йому грошові кошти не будуть повернутими саме через незаконну бездіяльність відповідача.

Частиною 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 цієї статті визначено, що моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постанові № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 р. у справі № 465/4287/15, суд погодився з доводами позивача, що він має право на відшкодування моральної шкоди незалежно від того чи перередбачена вона в конкретних правовідносинах законом або договором, оскільки згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Таким чином, ч.1 ст. 1167 встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди неправомірною поведінкою, настає при наявності причинного зв`язку та вини заподіювача.

З врахуванням викладеного, оскільки судом було встановлено протиправну поведінку відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал» по відношенню до позивача, суд вважає, що позивач зазнав душевних страждань, у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку з надання відповіді на його заяву, протиправним ігноруванням протягом тривалого часу його звернення, що спричинило йому душевні страждання та приниження, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачу з боку відповідача було завдано моральну шкоду.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 р. у справі № 464/3789/17 дійшов правового висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що адекватним відшкодуванням моральної шкоди в даному випадку за порушення прав позивача, буде стягнення на його користь з відповідача 500,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «КБ «Земельний Капітал» на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2023,01 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Земельний Капітал», про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 13.10.2021 р. у частині вимог, які не стосуються визнання його кредитором, у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2021 р. у частині вимог, які не стосуються визнання його кредитором, та надати на неї відповідь в цій частині у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» на користь держави судовий збір в сумі 2023 (дві тисячі двадцять три) грн. 01 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: