Справа № 681/1265/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"05" жовтня 2023 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и л а:

29 вересня 2023 року до Полонського районного суду надійшла вказана заява, в якій ОСОБА_1 просить встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також внести в актовий запис про народження ОСОБА_3 зміни, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Чинне сімейне законодавство, зокрема ст.ст.128, 129 та ст.130 Сімейного кодексу України (далі СК) розділяють поняття «визнання батьківства» та «встановлення факту батьківства», які різняться порядком судового розгляду, колом осіб, які можуть звернутись до суду та засобами доказування відповідних вимог.

Так, зокрема відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 128 СК за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 129 СК також передбачає, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Разом з тим, ч. 1 ст.130 СК зазначає, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином вимога про визнання батьківства розглядається судом в порядку позовного провадження у разі наявності спору, а встановлення факту батьківства підлягає розгляду в порядку окремого провадження у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та відсутності спору як такого.

На підставі зазначеного слід звернути увагу заявника на формулювання викладу заявленої вимоги відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що вона подана за правилами окремого провадження та заявник просить саме встановити факт батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, зокрема, що із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

За положеннями ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому заявниці слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, інших спадкоємців - у справах про встановлення факту прийняття спадщини, органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва, тощо).

ОСОБА_1 в поданій заяві зазначила, що встановлення даного факту потрібне для впорядкування первинних документів та подальшого звернення за оформленням соціальної допомоги для дитини.

У заяві про встановлення факту батьківства ОСОБА_1 в якості заінтересованої особи зазначила Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Однак як слідує з мети встановлення факту, вказаної заявником, до участі в справі в якості заінтересованої особи має бути залучений відділ соціального забезпечення населення, який займається призначенням та виплатою відповідної соціальної допомоги для дитини (пенсії у зв`язку з втратою годувальника, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію тощо).

Крім того встановлення факту батьківства ОСОБА_2 щодо народженої заявницею дитини може мати значення для спадкових правовідносин.

У зв`язку з наведеним, обов`язковим є залучення до справи як заінтересованих осіб близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства ОСОБА_2 може впливати на права та обов`язки інших спадкоємців.

В разі відсутності у померлого спадкоємців, заінтересованою особою, окрім органу реєстрації актів цивільного стану, повинен виступати орган місцевого самоврядування, який представляє громаду, на території якої знаходиться спадкове майно.

Таким чином, заявниці слід визначитися із колом заінтересованих осіб у цій справі, на права та обов`язки яких може вплинути прийняте судом рішення.

Відповідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог цивільного процесуального законодавства, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

За таких підстав, заява не відповідає вимогам ЦПК України, а тому має бути залишена без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 318 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки шляхом надання суду нового тексту заяви про встановлення факту батьківства із зазначенням у ній всіх заінтересованих осіб, зважаючи на мету встановлення факту та можливості впливу ухваленого рішення на спадкові правовідносини, а також надати копії заяви та всіх доданих до неї документів відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.А.Горгулько