КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційні скарги адвоката Соколовської Оксани Володимирівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Бардіної Олени Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про скасування рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н.М., Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради про скасування рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння. Зазначила, що вона є громадянко США та титульним власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується оригіналом договору купівлі-продажу та інформаційною довідкою БТІ м. Києва КВ-2020 № 38163 «Про реєстрацію квартири в державному реєстрі нерухомого майна» від 01.12.2020 року. Вона постійно проживає в США і останній раз перебувала в Україні у 2005 році. Їй стало відомо, що 02.11.2020 року державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної міської адміністрації) у м. Києві Рисак О.О. прийняла незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000, ідентифікаційний номер самого рішення № 55169649, по квартирі АДРЕСА_1 , такі данні були внесені у відповідний державний реєстр, де власником став ОСОБА_2 , а підставою для такої реєстрації став повністю сфальшований договір купівлі-продажу від 04.04.2011 року, нібито посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. Наказом № 186/5 від 22.01.2021 року Міністерство юстиції України скасувало рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної міської адміністрації) у м. Києві Рисак О.О. від 16.11.2020 року № 55169649. 10.12.2020 року відбулося протиправне відчуження її квартири ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , а 18.12.2020 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що спірна квартира вибула з володіння поза її волею за підробленим договором купівлі-продажу від 04.04.2011 року ОСОБА_5 просила: скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення та відповідний запис державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної міської адміністрації) у м. Києві, Рисак О.О., яка провела незаконну державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000, ідентифікаційний номер самого рішення № 55169649, по квартирі АДРЕСА_1 , де власником став ОСОБА_2 ; витребувати на користь ОСОБА_3 у ОСОБА_1 , набуту безпідставно нею квартиру АДРЕСА_1 , та скасувати відповідний запис про державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке було прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., - номер запису про право власності 39798081, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволений.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові ОСОБА_3 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд помилково вважав встановленими обставини, які не відповідають дійсності. Апелянт звертає увагу на розгляд справи без участі позивачки ОСОБА_3 та неврахування її позиції. Вважає, що видана від імені ОСОБА_3 довіреність від 22 квітня 2021 року не надає адвокату Шаповалову С.В. права на представництво інтересів у суді, оскільки довіреність видана на ОСОБА_6 як фізичну особу. ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 за оплатним договором, вона є добросовісним набувачем квартири. Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у аналогічних справах, факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача. Вважає недоведеним той факт, що спірна квартира вибула з володіння ОСОБА_3 не з її волі.

Представник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовуОСОБА_3 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що договір купівлі-продажу квартири від 04 квітня 2011 року відповідає усім вимогам чинного законодавства, а висновок суду про його підробку є помилковим та безпідставним. Відповідно, помилковим є й висновок суду про наявність підстав для витребування квартири на користь позивачки. Відповідач ОСОБА_2 у суді першої інстанції заявляв клопотання про призначення у справі судової експертизи на предмет належності позивачці підпису у договорі купівлі-продажу від 04 квітня 2011 року. Таке о клопотання залишене судом без задоволення. Сторони у даній справі також не надали відповідний висновок експерта. Звертає увагу на те, що під час розгляду справи від імені ОСОБА_3 виступало двоє представників, один із яких підтримував позов, а інший заявив клопотання про відмову від позову. Позиція самої ОСОБА_7 по справі взагалі невідома, також невідомо чи є вона дієздатною. Відповідач ОСОБА_2 неодноразово ініціював в суді першої інстанції питання необхідності звернення до компетентного іноземного суду у м. Нью-Йорк ( США ) з судовими дорученнями для встановлення особи позивачки, наявності або відсутності у неї вимог по справі. Клопотання ОСОБА_2 залишені судом без задоволення.

Представник ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційних скарг. Просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н.М., та представник Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради,в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.11.2020 року, державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної міської адміністрації) у м. Києві Рисак О.О., прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000, ідентифікаційний номер самого рішення № 55169649, по квартирі АДРЕСА_1 , такі данні були внесені у відповідний державний реєстр, де власником став ОСОБА_2 .

Підставою для такої реєстрації була відповідна заява ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між продавцем ОСОБА_8 та покупцем ОСОБА_2 04.04.2011 року, який нібито оформлений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л.

10.12.2020 року квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . 18.12.2020 року ОСОБА_4 продав вказану квартиру ОСОБА_1 .

Квартира АДРЕСА_1 на час розгляду судом справи зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2020 укладеного між нею та ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним записом про державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке було прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., - номер запису про право власності 39798081, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 . Скасував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення та відповідний запис державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної міської адміністрації) у м. Києві, Рисак О.О., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 000, ідентифікаційний номер самого рішення № 55169649, по квартирі АДРЕСА_1 , де власником став ОСОБА_2 , а також витребував у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , (яка була придбана у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 18 грудня 2020 року) та скасовано відповідний запис про державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке було прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., - номер запису про право власності 39798081, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ст. 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Відповідно до положень ст. ст. 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 листопаду 1993 року, укладеного між ОСОБА_9 та громадянкою США ОСОБА_8 , оригінал якого був досліджений в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_3 .

Вказаний договір був зареєстрований у комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується інформаційною довідкою БТІ КВ-2020 за № 38163 від 01.12.2020 року.

Відповідно до копії висновку судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/111-22/28793-ДД від 28.07.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0005076 від 13.12.2020 року, яке розглядається Дарницьким районним судом м. Києва, провадження № 753/12446/22, по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, експерт дійшов висновку, що бланк договору купівлі-продажу від 04.04.2011 року по квартирі АДРЕСА_1 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. із серійним номером ВРІ № 869199, не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Фонові зображення та друковані тексти блакитного та зеленого кольору на лицьовому та зворотньому боці бланка договору, захисні волокна на лицьовому та зворотньому боці бланка документа та серійний номер «ВРІ № 869199» (крім вхідних типографських даних), нанесено плоским способом друку. Вихідні типографські дані нанесені за допомогою копіювально-множильної техніки зі струменевим способом передачі зображення.

В позовній заяві ОСОБА_5 зазначала, що вона востаннє була в Україні в 2005 році.

Відповідно до листа комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за № 062/14 від 20.01.2022 року Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» не виготовляло та не видавало довідок-характеристик (витягів з реєстру прав власності) на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , яка є громадянкою США, вперше на території України отримала картку платника податків за номером НОМЕР_1 через свого представника 24.05.2021 року. Вказані обставини додатково вказують про неможливість укладення нею договору купівлі-продажу від 04.04.2011 року.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_5 продовжувала нести витрати на утримання квартири АДРЕСА_1 і після 04.04.2011 року, що також не було спростовано й представником відповідача ОСОБА_2 .

Встановивши обставини по справі та надавши доказам у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння ОСОБА_3 незаконнота задовольнив її позов про скасування записів про перехід права власності до ОСОБА_2 та витребування квартири у останнього титульного власника ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_2 на недоведеність позивачкою підробки договору купівлі-продажу від 04 квітня 2011 року та не проведення у даній справі почеркознавчої експертизи. Факт підробки договору купівлі-продажу від 04 квітня 2011 року підтверджується, зокрема і висновком судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/111-22/28793-ДД від 28.07.2022 року.

Заперечуючи проти позову, відповідачами не було надано доказів на спростування вказаного висновку експертизи.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної квартири. Квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння ОСОБА_3 поза її волею на підставі підроблених документів, саме ОСОБА_5 є дійсним законним власником квартири.

Відтак, враховуючи положення ст. ст. 387, 388 ЦК України квартира підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 не залежно від її добросовісності. Неодноразовий перепродаж квартири за оплатними договорами не виключає можливість її витребування у разі встановлення вибуття її з володіння первісного власника поза його волею.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника ОСОБА_2 на невстановлення судом особи позивачки ОСОБА_3 , наявності або відсутності у неї вимог по справі. З матеріалів справи убачається, що представництво інтересів ОСОБА_3 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Шаповаловим С.В., який підтвердив, що ОСОБА_5 підтримує позовні вимоги. У суду були відсутні підстави вважати, що адвокат Шаповалов С.В. діяв всупереч інтересів ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на відсутність повноважень у адвоката Шаповалов С.В. на представництво інтересів ОСОБА_3 в суді на підставі довіреності від 22 квітня 2021 року. У виданій ОСОБА_6 довіреності ОСОБА_3 передбачені повноваження повіреного на представництво інтересів ОСОБА_3 у судах. Та обставина, що в довіреності не було зазначено, що ОСОБА_6 є адвокатом, не виключає здійснення ним такого представництва.

Суд першої інстанції було надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та показам свідків. Колегія суддів не вбачає порушень судом норм матеріального чи процесуального права при вирішенні даної справи, а тому апеляційні скарги представників ОСОБА_2 і ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги адвоката Соколовської Оксани Володимирівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Бардіної Олени Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.