Справа № 212/2640/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., представника позивача Ющенко В.В. , представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Дяченко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2021 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (далі- відповідачі) в якому просив стягнути солідарно з останніх заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2014 по 28.02.2021 у розмірі 41640,46 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 8360,96 гривень, 3% річних у розмірі 3037,54 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані в квартирі, однак не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.11.2014 по 28.02.2021. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням від 11 лютого 2022 позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

В судовому засіданні представник позивача Ющенко В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - адвокат Дяченко Д.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав, зазначений в відзиві на позовну заяву. Зазначила, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_4 , тому він повинен сплачувати заборгованість. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є неналежними відповідачами.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов в якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та розгляд даної справи провести за його відсутності.

Суд, вислухавши учасників процесу дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем реєстрації відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 13.03.2014.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги з централізованого опалення.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Дослідивши Детальний розрахунок заборгованості, а саме нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних, суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 01.11.2014 по 28.02.2021 року в сумі 41640,46 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 8360,96 грн. та 3% річних в сумі 3037,54 грн.

Доказів спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

При цьому, доводи відповідача ОСОБА_2 щодо того, що вона не була споживачем послуг позивача у спірний період суд відхиляє, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у період, за який позивач просить стягнути заборгованість, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Договори оренди квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , надані відповідачем ОСОБА_2 у даному випадку, не мають юридичної сили й не можуть бути належним та допустимим доказом того, що ОСОБА_2 не була споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного ОСОБА_2 , у відповідності до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» була індивідуальним споживачем послуг АТ «Криворізька теплоцентраль» у спірний період.

Порядок проведення перерахунку за надання послуг централізованого опалення споживачам - фізичним особам регулюється ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Зокрема, пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його, їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Пунктом 6 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що за умови документального підтвердження, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) на період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до пп. 11 п. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Суд зазначає, що відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів того, що вони у спірний період не користувались послугами з централізованого опалення у відповідності з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів того, що вона зверталась з відповідною заявою до АТ «Криворізька теплоцентраль» щодо її непроживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, на думку суду, обставини порушення відповідачами оплати за спожиту теплову енергію є доведеними у межах суми заборгованості у розмірі 41640,46 гривень.

У поданій до суду заяві ОСОБА_2 від 13.07.2023 зазначає про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Разом з тим, судом не було враховано, що, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та діяв й на час ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину.

У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі 679/1136/21 зазначено, що: «У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом.

За таких обставин, законом передбачено продовження позовної давності щодо вимог за якими перебіг позовної давності не закінчився станом на 02 квітня 2020 року.

Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за квітень 2017 року закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом щодо стягнення заборгованості за період з 02 квітня 2017 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута з листопада 2017 року по лютий 2021 року включно, що становить 32071,89 грн.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, наявні правові підстави для стягнення на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період 01.11.2014 по 28.02.2021 у сумі 8360,96 грн. та три відсотки річних за період з 01.11.2014 по 28.02.2021 у сумі 3037,54 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 41640,46 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць.

Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість листопада 2017 у розмірі 32071,898 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 2649,20 грн. та 1512,31 грн. відповідно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 32071,89 грн., інфляційні витрати у розмірі 2649,20 грн., 3 % річних у розмірі 1512,31 грн., а всього 36233,40 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідачів на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі по 516,91 грн.з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 247, 263-265,267- 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надану послугу з централізованого опалення у розмірі 32071,89 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 2649,20 гривень, 3% річних у розмірі 1512,31 гривень, всього 36233 (тридцять шість тисяч двісті тридцять три) гривні 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 2270,00 грн., по 516,91 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29.09.2023.

Суддя: О. Г. Пустовіт