КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2022 року ТОВ «Авентус Лізинг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Зазначало, що 11.12.2018 між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 був укладений договір фінансового лізингу №ЧГ-111218/6, на підставі якого товариство передало ОСОБА_1 автомобіль марка FORD, модель FOCUS, рік випуску 2008 колір синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 . 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авентус Лізинг» із заявою про повернення всіх сплачених ним коштів за договором, у зв`язку з його нікчемністю через недодержання нотаріальної форми договору. 14 вересня 2020 року ТОВ «Авентус Лізинг» вилучило вказаний автомобіль у ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 визнав нікчемність договору, ТОВ «Авентус Лізинг» просило стягнути з відповідача кошти в розмірі 234 716,56 грн., з яких: 156 800,47 грн. - вартість користування автомобілем FORD FOCUS, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 протягом 643 днів за період з 11.12.2018 р. по 14.09.2020 р., що є коштами, незаконно збереженими у себе відповідачем за час використання майна позивача без належної правової підстави, а також 77916,09 грн. - упущена вигода у формі різниця між вартістю покупки автомобіля у 2018 році (178016,09 грн.) та його продажу у 2020 році відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8044/2020/2275564 від 30.10.2020 р. (100 100,00 грн.).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року позов ТОВ «Авентус Лізинг» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Лізинг» кошти у розмірі 234 716,56 грн., що складається з 156800,47 грн. - кошти, незаконно збережені у себе відповідачем за час тривалого незаконного використання майна позивача та 77 916,09 грн. - упущена вигода внаслідок знецінення майна, яке було придбано на замовлення відповідача, але не перейшло йому внаслідок нікчемності правовідносин фінансового лізингу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Лізинг» судовий збір в сумі 3520,75 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Авентус Лізинг». Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неналежне повідомлення його про розгляд справи. Зазначає, що викладені у позовній заяві ТОВ «Авентус Лізинг» обставини не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, коли саме він дізнався про порушення своїх прав. На час розгляду справи судом ще не набрало законної сили рішення суду за його позовом про застосування наслідків недійсності договору про фінансовий лізинг як нікчемного правочину. Апелянт вважає, що позивач ТОВ «Авентус Лізинг» не поніс жодних збитків, адже ним на користь позивача було сплачено майже 90% лізингових платежів, що становить 234 716,56 грн. Позивач самостійно, без попередження та його відома вилучив транспортний засіб, за який він майже розрахувався. В подальшому ТОВ «Авентус Лізинг» знову відчужило даний транспортний засіб, за який отримало грошові кошти. ТОВ «Авентус Лізинг». подало позов, намагаючись в черговий раз заробити грошові кошти на даному транспортному засобі.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ТОВ «Авентус Лізинг» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «Авентус Лізинг» є надавачем фінансових послуг та здійснює таку діяльність у відповідності Розпорядження Нацкомфінпослуг № 1766 від 03.10.2018 р. про взяття на облік як особи, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги (фінансового лізингу).

11.12.2018 між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі укладений договір фінансового лізингу №ЧГ-111218/6, на підставі якого ТОВ «Авентус Лізинг» передало ОСОБА_1 автомобіль марки FORD, модель FOCUS, рік випуску 2008 колір синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , який був придбаний ТОВ «Авентус Лізинг» на замовлення відповідача, за ціною, визначеною на рівні оціночної вартості майна суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 482/18 від 80.06.2018 р., висновок від 06.12.2018 р. у розмірі 178016,09 грн.).

10 серпня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авентус Лізинг» із заявою про повернення сплачених ним коштів у сумі 237 222,28 грн., посилаючись на нікчемність укладеного договору фінансового лізингу.

14 вересня 2020 року автомобіль марки FORD, модель FOCUS, рік випуску 2008 колір синій, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , був повернутий у володіння ТОВ «Авентус Лізинг».

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Авентус Лізинг» та стягнув з ОСОБА_1 вартість користування автомобілем FORD FOCUS, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 протягом 643 днів (кількість днів фактичного користування з 11.12.2018 р. по 14.09.2020 р.) у розмірі 156 800,47 грн., що є коштами, незаконно збереженими у себе відповідачем за час використання майна позивача без належної правової підстави, а також стягнув з ОСОБА_1 упущену вигоду у формі різниця між вартістю покупки майна у 2018 році та його продажу у 2020 році на суму 77916,09 грн. (що є різницею між 178016,09 грн та вартістю оцінки майна на момент наступного продажу майна, після вилучення автомобіля, у розмірі 98749,00 грн., який фактично реалізований дорожче, за ціною 100100,00 грн., відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8044/2020/2275564 від 30.10.2020 р.).

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 ст. 806 ЦК України визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір транспортного лізингу містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Згідно з ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

ТОВ «Авентус Лізинг» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 234 716,56 грн., з яких: 156 800,47 грн. - вартість користування автомобілем FORD FOCUS, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 протягом 643 днів за період з 11.12.2018 р. по 14.09.2020 р., що є коштами, незаконно збереженими у себе відповідачем за час використання майна позивача без належної правової підстави, а також 77916,09 грн. - упущена вигода у формі різниця між вартістю покупки автомобіля у 2018 році (178016,09 грн.) та його продажу у 2020 році відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8044/2020/2275564 від 30.10.2020 р. (100 100,00 грн.).

При цьому позивач посилався на те, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Авентус Лізинг», в якому просив застосувати наслідки недійсності Договору фінансового лізингу №ЧГ-111218, укладеного між ним та ТОВ «Авентус Лізинг» 11.12.2018. ОСОБА_1 посилався на те, що договір не був посвідчений нотаріально, є нікчемним, а тому просив застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ТОВ «Авентус Лізинг» на його користь всі сплачені ним внеси в сумі 237 680 грн. ( справа № 369/15196/20).

Разом з тим, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Авентус Лізинг» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення коштів у вказаній справі було відмовлено.

Вказане рішення суду було оскаржене ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Відтак, на час звернення ТОВ «Авентус Лізинг» з даним позовом, судом не було застосовані наслідки недійсності договору фінансового лізингу №ЧГ-111218/6 від 11.12.2018. ТОВ «Авентус Лізинг» не було повернуло ОСОБА_1 сплачені ним як лізингові платежі кошти.

Враховуючи викладене, вимоги ТОВ «Авентус Лізинг» про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення вартості користування автомобілем FORD FOCUS, номер шасі (кузову) НОМЕР_1 за період з 11.12.2018 р. по 14.09.2020 р. як незаконно збережених у себе відповідачем за час використання автомобіля без належної правової підстави, та упущеної вигоди у формі різниці між вартістю покупки автомобіля у 2018 році та його продажу у 2020 році, у зв`язку з нікчемністю договору фінансового лізингу №ЧГ-111218/6 від 11.12.2018, заявлені передчасно. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову ТОВ «Авентус Лізинг».

Помилкове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Авентус Лізинг» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5334,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» на користь ОСОБА_1 5334,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.