Справа № 487/4922/23
Провадження № 2-о/487/158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Бєлорукової І.В., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу № 487/4922/23 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023 ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю її та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку 2017 і по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві помер ОСОБА_4 та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки нею не надано документів на підтвердження родинних та інших відносин зі спадкодавцем. Також вказала, що мешкала разом із спадкодавцем однією сім`єю за адресою спадкового майна з початку 2017 та до січня 2023, вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільні права та обов`язки. Зазначила, що у спадкодавця також є інший спадкоємець його рідний брат ОСОБА_3 .

Суд своєю ухвалою від 16.08.2023 відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат Сидоренко Т.В. вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.01.2023, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). ОСОБА_4 мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

03.07.2023 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко О.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 як така, що на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю.

20 липня 2023 приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко О.Г. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що із наданих документів вбачається, що заявниця не підтвердила факт родинних відносин із спадкодавцем.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_4 остання постійно проживала разом з ним.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 2 ст. 1229 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У роз`ясненнях, викладених у п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 вказано, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того згідно із п. 21 згаданої вище постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, судом необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом, однією сім`єю, мали спільний бюджет та були пов`язані спільним побутом з 2017 року та до самої смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які надані ними безпосередньо у судовому засіданні.

Отже, оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, його встановлення можливо лише в судовому порядку та необхідне для оформлення спадкових прав, тому вимоги заявниці є обґрунтованими, а заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 02.10.2023

Суддя І. В. Боброва