Єдиний унікальний номер №943/1180/23
Провадження № 2-о/943/95/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Коса І.Б.,

за участю секретаря - Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Буську цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Скоробогатого М.В. звернувся в суд із указаною заявою, у якій просить встановити факт постійного догляду заявника за своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування поданої заяви адвокат Скоробогатий М.В. покликається на те, що тітка його довірителя ОСОБА_2 зареєстрована та проживає сама в житловому будинку по АДРЕСА_1 , яка з дитинства є особою з інвалідністю ІІ групи, за якою заявник ОСОБА_1 здійснює постійний догляд, оскільки тітка за медичним висновком потребує постійного стороннього догляду. Інші особи, які би могли здійснювати за нею догляд померли та на даний час відсутні. Однак, заявник ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу. Відтак, представник заявника, покликаючись на норми п. 15 ст. 1, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що дають право його довірителю на звільнення з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за тіткою ОСОБА_2 , як особою з інвалідністю II групи, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії потребує постійного догляду, зважаючи на відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, а тому просив подану заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 28.06.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання.

Заявник ОСОБА_1 та повноважний представник заінтересованої особи (ВЧ НОМЕР_1 ) в судове засідання повторно не з`явилися, незважаючи на те, що були належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Разом із тим, від заінтересованої особи (ВЧ НОМЕР_1 ) надійшло письмове пояснення по справі від 08.08.2023 (вх. №4472 від 11.08.2023), в якому проти задоволення поданої заяви заінтересована особа заперечила, покликаючись на те, що долучений заявником висновок №339 ЛКК КНП «Буська ЦР» від 01.05.2023 щодо ОСОБА_2 не може підтверджувати необхідності здійснення постійного стороннього догляду за хворою тіткою, оскільки стосовно підтвердження цього факту уповноваженим органом є інша установа МСЕК, а не ЛКК. Окрім того, долучений заявником висновок від 22.06.2004 серії ЛВА-1 №218949 не містить жодного посилання на безтермінову необхідність здійснення постійного стороннього догляду за тіткою заявника, оскільки жодного слова про систематичність чи іншу періодичність висновок не містить, а тому заінтересована особа вважає відсутніми підстави для встановлення спірного догляду заявником щодо своєї тітки. Також покликається на те, що надані заявником документи до його заяви про встановлення юридичного факту вказують на наявність інших родичів у тітки, які можуть здійснювати такий догляд, відсутність обов`язку заявника по його здійсненню, а також неперебування заявника на обліку Управління соціального захисту населення, як одержувача допомог. Відтак, представник заінтересованої особи через необгрунтованість поданої заяви просив залишити її без задоволення.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема: про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Тобто специфікою ознакою справ окремого провадження є відсутність у них спору про право цивільне.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить встановити факт постійного догляду за своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою звільнення його з військової служби, проти задоволення якої заперечує заінтересована особа ВЧ НОМЕР_1 у письмових поясненнях по справі від 08.08.2023. Тобто у цій справі суд вбачає спір про право, оскільки заінтересована особа заперечує проти вказаних вимог і підстав для їх задоволення вказаних у заяві, а тому дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Зважаючи на те, що заінтересована особа заперечує проти задоволення вимог заявника щодо встановлення факту та правові підстави такого, що вказує на спір про право між учасниками справи, який не може бути вирішений у порядку окремого провадження, як непозовного цивільного судочинства, а відтак суд приходить до висновку про необхідність залишення поданої заяви без розгляду і роз`яснення заявнику його права звернутися до суду із позовом на загальних підставах.

Згідно частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 1, 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 141, 260, 293, 294, 315, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 його право подати позов на загальних підставах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено: 03 жовтня 2023 року.

Суддя І. Б. Кос