Справа № 476/792/23
Провадження № 2/476/176/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29.09.2023 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя

В С Т А Н О В И Л А :

26.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як зазначено в п.п. 2, 9 ч.1 ст.176 цього Кодексу - ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позивачка у позовній заяві вказала ціну позову - 107300,00 грн., тому вона сплатила судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073 грн 60 коп.

Разом з тим, позивачка просить здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; легкового автомобіля SUBARU CROSSTREK2016 року випуску, номер НОМЕР_1 ; вантажного автомобіля МАN 18460 FLT 1997 року випуску, номер НОМЕР_2 ; мотоцикла LIFAN LF175-10E 2020 року випуску, номер НОМЕР_3 ; причепа ВЕ2789 ХО SCHMITZ GOTHA 1998 року випуску. Між тим, позивачкою до матеріалів позовної заяви не долучено копії документів про належність вищевказаного нерухомого та рухомого майна подружжю. Не містить позовна заява інформації про дійсну вартості нерухомого та рухомого майна чи проведення будь-якої оцінки цього майна на момент пред`явлення позову позивачкою.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» - звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, позивачці необхідно долучити до матеріалів позовної заяви копії документів спільного сумісного нерухомого та рухомого майна подружжя, відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого та рухомого майна, визначеного в прохальній частині позову, на день звернення до суду, виходячи з чого вказати ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотка від цієї вартості за вирахуванням вже сплаченого судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та надати оригінал квитанції до суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевказані істотні недоліки поданої позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачці строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали.

В випадку не виправлення недоліків позовна заява буде вважатись не поданою і повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Чернякова