Справа № 367/4830/17
Провадження №2/367/218/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Катеринчука Б.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 42 497, 29 грн вказуючи, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 09.09.2015, згідно якої отримав(-ла) кредит у розмірі 25 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що її заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, та дає згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач в порушення умов договору не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 19.06.2017 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 42 497,29 грн, з яких: 21 809,78 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7001,66 грн нараховано відсотків за користування кредитом; 11185, 98 грн - нарахована пеня; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1999,87 грн - штраф (процентна складова).

Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 42 497, 29 грн за Кредитним договором №б/н від 09.09.2015 та судові витрати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.

Відповідачем до суду 08 вересня 2022 року було подано відзив, в якому відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог та посилаючись на ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначила, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі.

Відповідач вважає, що Банк мав її попередити про зміну умов, а саме встановлення кредитного ліміту, який зі нею не погоджено.

Звертає увагу на те, що: фактично кредитного договору із позивачем вона не укладала, а підписувала лише анкету-заяву; у матеріалах справи відсутній укладений у письмовій формі кредитний договір, який би відповідав вимогам ч. 4 ст. 11 Закону; позивачем не надано доказів передавання відповідачу (позичальнику) одного з оригіналів договору; під час підписання анкети-заяви її нібито ознайомлено і вона погодилась з Умовами та Правилами, що засвідчується підписом в анкеті-заяві, але це не відповідає дійсності, оскільки вона фактично про такі Умови та Правила обізнана не була; у матеріалах справи містяться Умови та Правила, які надані позивачем як окремий документ (доказ) і на які позивач посилається у позові та які не містять її підпису, оскільки їй не надано Умови та Правила для ознайомлення та підпису; відсутній її підпис на будь-яких документах, крім анкети-заяви позичальника, що підтверджує факт її необізнаності зі всіма Умовами та Правилами; в анкеті-заяві, яку позивач надає в якості доказу, навіть не вказано тип картки та бажаний кредитний ліміт, а тому вважає, що відсутні підстави вважати, що надані позивачем Умови та Правила відповідають саме тій картці яку вона отримала.

Звертає увагу на той факт, що картка була видана їй з кредитним лімітом 0 гривень, якою вона користувалась за рахунок особисто внесених коштів; відповідно до розрахунку, у якому відсутній підпис та прізвище посадової особи, 14.08.2016 року їй, без її згоди та повідомлення її, встановлено шахрайськими діями кредитний ліміт та одразу знято кошти в іншому місті країни, коли вона фактично знаходилась в м.Буча, про що повідомила в Банк та звернулась із заявою до поліції про що відкрито кримінальне провадження № 0002871, крім того зазначає, що важливим є те, що згідно з доказами Банку вона отримала три картки, хоча фактично одну і без встановленого кредитного ліміту, а отже Банк вже вводить суд в оману

Отже, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки кредитні кошти вона не отримувала та не користувалась ними.

23 вересня 2022 року на адресу Ірпінського міського суду Київської області надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 09.09.2015 року, згідно якої отримав(-ла) кредит у розмірі 25000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила). Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Стверджує, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbanlc.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Стверджує, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 ключем до карткового рахунку є пластикова картка.

Зауважує, що ЗУ Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини. Так вищевказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Окрім того, стверджує, що в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними.

Додатково наголошують, що відкрите кримінальне провадження за заявою Відповідача не є підставою звільнення останнього від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Жодних доказів того, що операції здійснювала інша особа до суду не надано. Більш того, за результатами розгляду кримінальної справи та у разі винесення судом вироку, Відповідач має право відшкодувати кошти шляхом стягнення з винної особи, якщо така буде встановлена.

03 жовтня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в яких позивач посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за Договором №Б/Н від 09.09.2015 р., в розмірі 46 386,84 грн. ( 34 375,32 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 34 375,32 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 12 011,52 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625), а також понесені Позивачем судові витрати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 03 жовтня 2022 року та витребувано у АТ КБ «Приват Банк» належним чином завірені докази повідомлення ОСОБА_1 про встановлення їй кредитного ліміту з її письмовою згодою у межах кредитного договору № б/н від 09 вересня 2015 року, за клопотанням відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 09 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у базовому розмірі 42,00 % на рік (3,5% на місяць).

Зі змісту Заяви Позичальника вбачається, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку; вона згодна, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір вважається укладеним.

Як слідує з матеріалів справи відповідач коштами користувався. Однак, свої зобов`язання належним чином не виконувала, в зв`язку з чим, за розрахунками позивача, станом на 12 вересня 2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 46 386 (сорок шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 84 копійки, з яких: 34 375 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 32 копійки - заборгованість за тілом кредиту, 34 375 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 32 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12 011 (дванадцять тисяч одинадцять) гривень 52 копійки- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦЕ України.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Тому, акцептуючи пропозицію банку, відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку.

У постанові від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку; при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем кредитним рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих представником позивача, відповідача та досліджених судом доказів установлено, що:

09 вересня 2015 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір приєднання без номеру, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, ОСОБА_1 при підписанні 09 вересня 2015 року заяви була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку та погодився з ними;

ОСОБА_1 09 вересня 2015 року Кредитний договір підписала, а отже погодила паспорт споживчого кредиту, у якому процентна ставка зазначена на рівні 42% річних;

При цьому ОСОБА_1 належним чином не виконує умови укладеного 09 вересня 2015 року з АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 12 вересня 2022 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 46 386 (сорок шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 84 копійки, з яких: 34 375 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 32 копійки - заборгованість за тілом кредиту, 34 375 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 32 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12011 (дванадцять тисяч одинадцять) гривень 52 копійки- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України.

Як видно із ЄДРСР у справі № 367/8715/16-ц 22 липня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. У вказаній справі відповідач посилалася на те, що 14 серпня 2016 року не встановлена досудовим розслідуванням особа, зателефонувала на її особистий номер телефону, представилася працівником відділу безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомила, що на даний час проходить перекодування карток банку і про успішність здійснення операції на особистий її телефон надійде CMC повідомлення з кодом, який вона повинна назвати особі, яка представилася працівником служби безпеки відповідача. Інформацію з отриманого CMC повідомлення, вона надала співрозмовнику будучи впевненою, що розмовляє з працівником банку. Сумніви щодо шахрайства були відсутні, оскільки співрозмовник чітко володів інформацією щодо її персональних даних та банківських продуктів, якими вона користується. 15 серпня 2016 року звернулася до Бучанського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться по місту реєстрації для з`ясування, чому у вихідний день, а саме 14.08.2016 року телефонував їх співробітник з приводу перекодування карток, а пізніше з`ясувалось, що були списані ще й грошові кошти, які фінансова установа начебто перерахувала на її картковий рахунок. Працівник вищезазначеного відділення звернулася до головного офісу у м. Дніпро встановити причину списання кредитних коштів з картки за № НОМЕР_2 . Відповідача зняття великої суми грошей дуже збентежило і її працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» було запевнено, що кошти, які не санкціоновано було знято з кредитної картки № НОМЕР_2 будуть відновленні на картковому рахунку у повному обсязі у найближчий термін. 24 серпня 2016 року, не дочекавшись обіцянок вищезазначеної фінансової установи, звернулась із заявою про злочин до Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в якій вказала, що 14.08.2016 року невстановлена особа, шляхом обману заволоділа грошовими коштами на загальну суму 20 000грн. 00 коп., які відповідач начебто зарахував на її кредитну картку з лімітом на суму 25 000,00грн. Слідчим Ірпінського відділення поліції винесено постанову, якою кримінальну справу за кримінальним провадженням №0002871, порушено за ч. 1 с. 190 КК України.

Відповідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою позивача.

При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача стосовного того, що 14 серпня 2016 року їй без її згоди встановлено шахрайськими діями кредитний ліміт та одразу знято кошти, про що відкрито кримінальне провадження.

Таким чином, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів незаконного зняття з її банківської картки грошових коштів.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону дає підстави для висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором без № від 09 вересня 2015 року, у зв`язку з чим станом на 12 вересня 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 46 386 (сорок шість тиясч триста вісімдесят шість) гривень 84 копійки, яка підлягає стягненню з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

На підставі ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279-284, 354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) заборгованість за Договором №Б/Н від 09.09.2015 р., в розмірі 46 386 (сорок шість тисяч триста вісімдесят шість) гривень 84 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук