РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Тихан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання часток співвласників у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання часток співвласників у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявленого позову зазначають, що 29.06.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сосновською О.Я. надано відмову за № 45/02-14 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті їх батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 12 жовтня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Позивачі є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 . У спадкову масу входить частка в праві спільної сумісної власності на частку квартири АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.01.2011 року, право власності зареєстроване Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 16.02.2011 року, реєстраційний номер 7402028.

У зв`язку з тим, що у документах, що підтверджують право власності на нерухоме майно не визначено частку кожного з учасників спільної сумісної власності, нотаріальна дія, а саме видача свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 , не може бути вчинена. У зв`язку із вищевикладеним та оскільки порушене право позивачів на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, останні змушені звернутись із даним позовом в суд для поновлення свого порушеного права.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 19.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, останніми подано заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 7402028.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав № 29018237, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Підставою виникнення права власності є заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.01.2011 року у справі №2-1061/11.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 29.07.1995 року у Відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету ЛМР (актовий запис №1317), після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_6 ".

29.06.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сосновською О.Я. надано відмову за № 45/02-14 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті їх батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За роз`ясненнями п. 5 Пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності за № 20 від 22.12.1995 року, розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна.

При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ч. 1 ст. 357 ЦК України - вважаючи, що частки є рівними, оскільки будь-якого договору між сторонами про розмір часток суду не надано.

Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, що ...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За ст. 368, 369 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року, п. 17 роз`яснив, що, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

Відповідно до ч.2. ч.3 ст. 372 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити та визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання часток співвласників у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити за співвласниками квартири АДРЕСА_2 частки у спільній сумісній власності у рівних частинах, а саме: за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 1/2 частини квартири та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - 1/2 частини квартири.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.