Справа № 202/9507/23
Провадження № 2/202/2129/2023
25 вересня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -
24 травня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відповідно до якої просить зменшитирозмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року по справі № 202/3911/18, на користь ОСОБА_3 на утримання їх спільної доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки від доходів позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, посилаючись на те, що з жовтня 2015 року по травень 2019 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Від спільного життя мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 серпня 2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було постановлено судовий наказ по справі №202/3911/18 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_3 аліментів на утримання спільної малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06 липня 2018 року.
На сьогоднішній день у позивача на утриманні двоє його дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився вже після постановлення вищевказаного судового рішення.
Також судом не було враховано, наявність перебування на утриманні позивача його непрацездатної матері ОСОБА_6 , яка є пенсіонеркою, має невеликий розмір пенсії та хворіє, у зв`язку з чим періодично проходить стаціонарне лікування за призначенням лікаря.
Позивач зазначає, що Сімейний кодекс передбачає, що особа яка має двох дітей повинна сплачувати у сукупності 1/3 частину від свого доходу, тобто 1/6 на кожну дитину.
Звернув увагу на те, що наразі позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від свого доходу, тобто щомісячно сплачує від 6000 -7000 грн., що значно перевищує законодавчо встановлений мінімальний рекомендований розмір аліментів і тим паче мінімальний гарантований розмір аліментів.
Тому вважає наявними підстави для зменшення розміру аліментів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 25 травня 2023 року судом був направлений запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3 , відповідь з якого надійшла на адресу суду 16 червня 2023 року.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з наведених в позові підстав та просили суд позов задовольнити..
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань не надала. Відзив на позовну заяву не надійшов. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, представника позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Судом установлено, що сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20 серпня 2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по справі №202/3911/18, провадження №2-н/202/213/2018 був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_3 аліментів на утримання спільної малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06 липня 2018 року.
Судом встановлено, що рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 14 травня 2019 року по справі №202/2195/19, провадження №2/202/1443/2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
Також судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 23 березня 2023 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, присуджених на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач посилається на зміну його сімейного і майнового стану, народження другого сина та знаходження на утриманні матері-пенсіонерки, яка є непрацездатною особою.
Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд виходить з наступного:
Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України.
Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.
Позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом раніше розмірі.
Матеріали справи не містять доказів про доходи позивача та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі, з огляду на витрати, які він несе на іншу дитину, розмір яких також не підтверджений.
Сам факт народження іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду.
Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265,280-282ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст буде складено 02 жовтня 2023 року.
Суддя Л.П. Слюсар