Справа 556/1766/23
Номер провадження 2/556/390/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В суд звернувся ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 02.10.1982 року і зареєстрованого виконкомом Скалатської міської Ради народних депутатів, про що зроблено актовий запис №35.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують на протязі тривалого часу, проживають окремо. Позивачка вважає, що шлюб між ними розпався і його збереження неможливе.

Від даного шлюбу мають дітей які на даний час є повнолітніми.

Спорів щодо спільно нажитого майна за час подружнього життя не мають.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

За нормою п1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 02.10.1982 року.

Від спільного шлюбу у сторін є спільні діти які на даний час є повнолітніми.

Спорів щодо спільно нажитого майна за час подружнього життя не мають, проживають окремо.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Матеріалами справи встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, а тому зберігати його не доцільно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, тривалий час не підтримують сімейні відносини, проживають окремо, і є підстави для його розірвання.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка ОСОБА_1 , просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 280-282 ЦПК України, ст.ст.105,110, 113 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який укладений 02 жовтня 1982 року і зареєстрований виконкомом Скалатської міської Ради народних депутатів, про що зроблено актовий запис №35.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники процесу:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_2 .