Справа № 201/7533/23
Провадження № 2/201/2554/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 червня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. У якій просить стягнути з відповідача на користь позивача, матеріальну шкоду у розмірі 15 180,41 гривень та моральну шкоду у розмірі 60 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що ОСОБА_2 11 жовтня 2022 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі електроопори № 83 по вул. Космічна в м. Дніпрі, не обравши безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на заокругленні дороги не впорався та втратив керування, виїхавши за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого огородження, після чого продовжив некерований рух та спочатку зіткнувся з припаркованими автомобілями «Мазда», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , та «Сітроен», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 , а потім з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, а також іншому майну, крім того тілесних ушкоджень зазнали водій та пасажир автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_5 а також сам правопорушник ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2022 року, справа № 201/9630/22, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2022 року, справа № 201/8399/22, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2022 року, по справам № 201/8399/22 та № 201/9630/22 набрали чинності, і виходячи з цього у Позивача є достатньо підстав для звільнення його від обов`язку доказування даного позову в частині питань наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, тобто наявності вини в скоєнні ДТП, у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди у винного ОСОБА_2 діяв договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (поліс АТ-, страховик - ТДВ СК «Альфа-Гарант»), власник транспортного засобу, керуючись ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до страхової компанії - ТДВ СК «Альфа-Гарант», з заявою про виплату страхового відшкодування.

10 січня 2023 року Страховик визначив розмір страхового відшкодування у розмірі лише 14 266,61 грн. Відразу після ДТП, враховуючи стан автомобіля, його було на евакуаторі переміщено на стоянку за для його зберігання, і з`ясування всіх обставин подій.

Весь період часу з моменту дорожньо-транспортної пригоди з 11 жовтня 2022 року до 24 лютого 2023 року, автомобіль позивача зберігався ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська 22. Вищезазначена підстава підтверджується актом передавання- приймання автомобіля № 395 від 11 жовтня 2022 року.

Внаслідок ДТП позивачем були фактично понесені наступні витрати: витрати на евакуатор у розмірі 3500 грн., що підтверджується відповідним актом № 395; витрати на стоянку та зберігання автомобіля у розмірі 3777,40 грн. + комісія 37.40, що підтверджується: квітанцією про сплату. Таким чином загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, складає 7277. 40 грн.

Таким чином загальний розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, з фактично понесених позивачем витрат складає 15 180. 41 грн., що складається з - 7277. 40 грн витрати на евакуатор + стоянка та зберігання автомобіля, - 7903. 01 коп (витрати на ліки, обстеження і проізд).

Позивач пережив сильні душевні страждання за своє життя, та життя дружини, якій теж були причинені тілесні ушкодження. Також Позивач внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 взагалі втратив можливість користуватися своїм автомобілем.

Все вищезазначене призвело до того, що в Позивача було порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, роботи, та користування своїм автомобілем. Позивач тривалий час переживає страждання викликані порушенням його законних прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведене є достатньо підстав вважати, що Позивачу було завдано також і моральну шкоду, розмір яку він оцінює в 60 000 гривень.

Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 червня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.27-28).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру та щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.29-30).

До суду 28 червня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів. (а.с.29-30).

Ухвалою судді від 28 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

26 липня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява на ознайомлення з матеріалами справи, проте відповідач для ознайомлення не з`явився.

Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановленні судом.

ОСОБА_2 11 жовтня 2022 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі електроопори № 83 по вул. Космічна в м. Дніпрі, не обравши безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на заокругленні дороги не впорався та втратив керування, виїхавши за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого огородження, після чого продовжив некерований рух та спочатку зіткнувся з припаркованими автомобілями «Мазда», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , та «Сітроен», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 , а потім з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, а також іншому майну, крім того тілесних ушкоджень зазнали водій та пасажир автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_5 а також сам правопорушник ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2022 року, справа № 201/9630/22, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.8).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 позивачем було сплачено послуги евакуації транспортного засобу у розмірі 3535,00 грн. та з комісією у розмірі 35, 00 грн. (а.с.9) даний факт також підтверджується актом № 395 від 11 жовтня 2022 року. (а.с.10).

Відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 позивачем було сплачено послуги зберігання транспортного засобу у розмірі 3777,40 грн. та з комісією у розмірі 37, 40 грн. (а.с.9).

Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта №3103 на підставі заяви обстеженого ОСОБА_1 від 04 листопада 2022 року, за даними медичної документації, у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травми правого ока з стороннім тілом (скло) рогівки, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), та частина яких від дії твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо з загостреним краєм, можливо в термін, на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів. (а.с.16-17).

Вищезазначене також підтверджується іншими консультаційними висновками спеціаліста. (а.с.23-26).

Чеками наданими позивачем підтверджуються витрати на проходження обстеження та похідними від цього витратами. (а.с.18, 20-22).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди.

Також, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Позивачем було зазначено, що страхова компанія в якій було застраховано цивільну-правову відповідальність відповідача, виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 14 266,61 грн., проте невиплаченими залишились кошти витрачені на евакуацію транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та кошти витрачені за послуги зберігання транспортного засобу, що разом складає 7277, 40 грн.

Крім того наявними в матеріалах справи доказами підтверджено понесені позивачем матеріальні витрати на лікування, а саме, безпосереднє лікування отриманих після дорожньо-транспортної пригоди травм, обстеження у лікарнях, проїзд, та витрати на оплату послуг судово-медичного експерта, дані витрати у сумі складають 7903, 01 грн. та підтверджуються наявним в матеріалах справи чеками.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди є доведеною і об`єктивною та підлягає задоволенню, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 15 180, 41 грн.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Позивач в позовній заяві зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження його майна, що безумовно вплинуло на якість його повсякденного життя, в тому числі за рахунок того, що позивач втратив можливість користуватись свої автомобілем, був вимушений витрачати кошти та сили на врегулювання всіх питань пов`язаних з ДТП, звертатись до суду за захистом порушених прав, вказане призвело до порушення нормальних життєвих зав`язків, через неможливість продовження нормального активного життя. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в сумі 60 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

На підтвердження завданої моральної шкоди позивач посилався на порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, моральні страждання, пов`язані з ДТП, а також незручності, які він має у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку.

З огляду на зазначене, виходячи із засад розумності та справедливості, суд, оцінюючи докази, надані позивачем в обґрунтування спричинення останньму моральних страждань, вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду у розмірі 15 180, 41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у розмірі 1073, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2023 року.

Суддя С.О. Демидова