Провадження № 6/522/299/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря судового засідання Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору, визнання кредитного договору виконаним та припиненим, визнання іпотечного договору припиненим, визнання договору поруки припиненим, зняття заборони на відчуження майна, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. вищезазначене подання мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №70805659 із виконання виконавчого листа №522/21498/21, виданого Приморським районним судом м. Одеса 22.12.2022 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» борг у розмірі 298 775,12 дол. США пеню та судові витрати у розмірі 434 406.57 грн. та виконавчого листа №522/21498/21, виданого Приморським районним судом м. Одеса 22.12.2022 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» борг та неустойку у розмірі 383 511,00 грн.

19.01.2023 року приватним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, які були надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 19.01.2023 року. Згідно із вказаними постановами боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника.

У відповідності із поштовим відправленням 68 9 боржник отримав вказані постанови 12.02.2023, тобто, обізнаний про розпочате примусове виконання та про обов`язок із надання декларації.

Між тим, до теперішнього часу вимоги виконавчих документів боржником не виконані. Боржником не вжито жодних заходів щодо виконання вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документу.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Представник приватного виконавця заявлене подання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі представника виконавця.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, у спосіб і порядок, зазначені виконавчим документом. При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право звернутись до органу, який видав виконавчий документ з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Так судом встановлено, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (далі приватний виконавець) перебуває зведене виконавче провадження №70805659 із виконання виконавчого листа №522/21498/21, виданого Приморським районним судом м. Одеса 22.12.2022 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» борг у розмірі 298 775,12 дол. США пеню та судові витрати у розмірі 434 406.57 грн. та виконавчого листа №522/21498/21, виданого Приморським районним судом м. Одеса 22.12.2022 року, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» борг та неустойку у розмірі 383 511,00 грн.

19.01.2023 року приватним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, які були надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 19.01.2023 року, за вих. №203 та №197.

Згідно із вказаними постановами боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника.

У відповідності із поштовим відправленням 68 9 боржник отримав вказані постанови 12.02.2023, тобто, обізнаний про розпочате примусове виконання та про обов`язок із надання декларації.

Також, у день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, якими було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Незважаючи на те, що вказані постанови були надіслані до 13 банківських установ, станом на сьогодні, виявити кошти на рахунка боржника не вдалось.

У ході перевірки майнового стану боржника було виявлено:

- частку нежитлового приміщення магазину №31 загальною площею 206,2 кв.м., який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 на ІІ-ому рівні підвалу загальною площею 12,9 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (далі «Стояночне місце»);

- Нежитлові приміщення технічного поверху загальною площею 116,4 м.кв. які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 далі «Нежитлові приміщення технічного поверху»);

- Трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

03.02.2023 року та 10.02.2023 року приватним виконавцем було проведено опис вищевказаного майна та складено відповідні постанови.

У наступному приватним виконавцем було оцінено та передано на реалізацію Стояночне місце та Нежитлові приміщення технічного поверху. Від так, вартість Стояночного місця склала 209 605,00 грн., а вартість Нежитлових приміщень технічного поверху 808 751,00 грн. Перші торги із реалізації вказаного майна призначені на 12.07.2023 (https://setam.net.ua/auction/527792; https://setam.net.ua/auction/527798).

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» були введені певні обмеження щодо примусової реалізації майна. Від так, згідно із п. 52 розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України «Про іпотеку» У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

Таким чином, станом на сьогодні, законом встановлена заборона щодо примусової реалізації частка нежитлового приміщення магазину №31 загальною площею 206,2 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, площа Грецька , що була передана в іпотеку 12.02.2007 КБ ТОВ «Місто Банк», правонаступником якого є стягувач у даному виконавчому провадженні.

В трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №П1-18559-ю/л Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.02.2023. Таким чином реалізація вказаної квартири без дозволу органів опіки та піклування (що станом на сьогодні не наданий), чи окремого рішення суду, неможлива.

Враховуючи загальний розмір вимог стягувача за зведеним виконавчим провадженням (борг у розмірі 298 775,12 дол. США, пеня та судові витрати у розмірі 434 406.57 грн., борг та неустойку у розмірі 383 511,00 грн.) та коштів, від реалізації майна на яке можливо звернути стягнення, оціненого у загальну суму 1 018 356,00 грн., цих коштів буде не достатньо для повного фактичного виконання вимог стягувача за зведеним виконавчим провадженням.

Приватним виконавцем неодноразово надсилались, вносились у АСВП та залишались під час опису вимоги, згідно із якими боржника зобов`язували надати пояснення із приводу невиконання рішення суду та декларацію про доходи та майно.

Відповідно до п. 1 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу

Згідно із п. 6 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме, у тому числі централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді.

Незважаючи на те, що вимога про надання декларації містилась у отриманих боржником 12.02.2023 року постановах та у онлайн режимі у АСВП за ідентифікатором доступу боржник міг передивитись всі документи виконавчого провадження (у тому числі, вимоги) та відреагувати на них, законні вимоги приватного виконавця, що були перелічені вище, досі не виконанні.

Оскільки приватним виконавцем здійснено повну перевірку майнового стану боржника та за її результатами не виявлено майна та коштів у кількості достатній для повного виконання рішення суду, ненадання боржником декларації, у якій, зокрема вказуються готівкові кошти та майно, що перебуває у інших осіб, але належить боржнику, подальше виконання рішення суду неможливо саме через перешкоджання боржника у його виконанні.

Додатково слід зазначити, що ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи те, що боржник не реагує на вимоги виконавця, слід прийти до висновку, що боржник приховується та приховує свої доходи та майно з метою запобігання виконанню рішення суду.

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчого документу боржником не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, наявність у особи невиконаних зобов`язань, що покладені на нього судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»(далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів існування у боржника об`єктивних причин для виконання судового рішення (відсутності майна, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо) в ході розгляду справи боржником не надано і таких відомостей судовим розглядом не здобуто.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-ХІІ від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом статей 12,81 ЦПК України обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань покладається, в даному випаду, на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Так, до подання державного виконавця долучені копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником.

При цьому, ухилення боржником від виконання зобов`язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, до виконання останніх.

Оскільки досі сума боргу не погашена, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього постановою державного виконавця є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що запобігання та недопущення в`їзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України покладено на Державну прикордонну службу України.

Пункт 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463№ 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

У Постанові по справі №910/8130/17 від 19 серпня 2020 року Верховний Суд зазначив що, «Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти)»

Таким чином невиконання боржником жодної із вимог ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» (переховування доходів, готівкових коштів, ненадання пояснень, ненадання доступу до приміщень, де може зберігатись майно, на яке можливо звернути стягнення та інше) при обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження, і є діями із навмисного, свідомого невиконання боржником своїх обов`язків, що і є підставою задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору, визнання кредитного договору виконаним та припиненим, визнання іпотечного договору припиненим, визнання договору поруки припиненим, зняття заборони на відчуження майна, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Приморського районного суду м. Одеса по справі №522/21498/21, що набрало законної сили 24.11.2022 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Направити до відома копію ухвали суду сторонам у справі.

Копію ухвали суду після набрання нею законної сили направити для виконання Державній прикордонній службі України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.10.2023 року.

Суддя