Справа №359/4625/23
Провадження №2/359/1768/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомоли О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку в цьому об`єкті нерухомого майна,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 лютого 1999 року він уклав шлюб з відповідачем. 13 серпня 1999 року ОСОБА_2 придбала домоволодіння по АДРЕСА_1 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2022 року шлюб між сторонами був розірваний. ОСОБА_1 посилається на те, що домоволодіння було придбано в період часу, протягом якого він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вказаний об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Відповідач заперечує проти вказаної обставини та вважає, що домоволодіння є об`єктом особистої власності відповідача. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. ОСОБА_2 не визнає позов та наполягає на тому, що домоволодіння по АДРЕСА_1 було придбано за її особисті грошові кошти. Ця обставина свідчить про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна є особистою власністю відповідача, а не спільною сумісною власністю сторін. Тому ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2023 року (а.с.59) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 травня 2023 року (а.с.62-63) було відкрито провадження у цивільній справі та призначеного підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 червня 2023 року (а.с.69-70) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 5 лютого 1999 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований у Вишеньківській сільській раді Бориспільського району, про що був складений запис за №2. Після одруження ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 5 лютого 1999 року (а.с.16).

3.2. 13 серпня 1999 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу (а.с.17), за яким вона придбала домоволодіння по АДРЕСА_1 . Рішенням Золочівської сільської ради №754-26-VIII від 5 серпня 2022 року (а.с.54-56)

АДРЕСА_2 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 вересня 2022 року (а.с.22-23) шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем був розірваний.

3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

4.2. Згідно з ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

4.4. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

4.5. Згідно з ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

4.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 було придбано в період часу, протягом якого позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірний об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подала жодного доказу на спростування вказаної презумпції та на підтвердження того, що домоволодіння було придбано за її особисті грошові кошти. Зокрема, відомості про таку обставину відсутні навіть в змісті самого договору купівлі-продажу від 13 серпня 1999 року (а.с.17).

5.2. З огляду на це суд вважає, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні також докази на підтверджен-ня наявності підстав для відступлення від засади рівності часток сторін у спільному майні. В такому випадку за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку в цьому об`єкті нерухомого майна задовольнити.

Визнати домоволодіння по АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 24 липня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець