н/п 2/490/1448/2023 Справа № 490/1528/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вищевказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/9 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою по справі, ІНФОРМАЦІЯ_2 від цього шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , 14.05.2020 року шлюб був розірваний. На підставі судового наказу № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва з нього стягують, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що наявні підстави зменшити розмір аліментів з наступних підстав.

Так, з 12.08.2020 року змінився сімейний стан позивача, а саме: ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.08.2020 року, серії НОМЕР_1 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, 24.02.2022 року російська федерація почала повномасштабну збройну агресію проти України. 26.02.2022 року позивач вступив до лав Збройних сил України. При безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та дій, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини протягом 2022 року позивач неодноразово отримував тяжкі бойові травми.

Згідно свідоцтва про хворобу № 152 від 07.02.2023 року військово- лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідно до наказу № 97 від 07.04.2023 року командира в/ч НОМЕР_3 позивач звільнений з лав ЗСУ та відповідно довідки до акту медико - соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 65626 визнаний інвалідом ІІІ групи.

За таких обставин позивач більше не отримує заробітню платню як військовослужбовець, крім того на його утриманні перебувають непрацююча дружина та малолітня дочка, а також у зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я, позивач вважає, що наявні підстави зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва в розмірі з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до 1/9 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 року головуючого по справі визначено суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути без їхньої участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила в позові відмовити, розгляд справи провести у її відсутність.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі Судового наказу № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва з позивача стягують, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.05.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З 12.08.2020 року змінився сімейний стан позивача, а саме: ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12.08.2020 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 279. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , актовий запис № 961.

Згідно наказу Миколаївської обласної комунальної комплексної дитячо - юнацької спортивної школи від 07.12.2020 року № 157 -к, дружина позивача ОСОБА_4 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25.01.2021 року по 24.10.2023 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, через повномасштабне вторгнення рф на територію України, позивач з 26.02.2022 року вступив до лав Збройних сил України, проходив військову службу у в/ч НОМЕР_5 .

При безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та дій, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини протягом 2022 року позивач неодноразово отримував тяжкі бойові травми. Внаслідок чого, згідно свідоцтва про хворобу № 152 від 07.02.2023 року військово- лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до Витягу із наказу № 97 від 07.04.2023 року командира в/ч НОМЕР_3 позивач звільнений з лав ЗСУ та відповідно довідки до акту медико - соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 65626 визнаний інвалідом ІІІ групи.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а саме з 1/4 на 1/9 частини всіх видів заробітку, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу із ОСОБА_4 він має на утриманні ще одну малолітню дитину, дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, окрім того, він не отримує більше заробітну плату як військовослужбовець та на теперішній час за медичними документами визнаний інвалідом ІІІ групи, він зараз ніде не працює, тому присуджений рішенням суду розмір аліментів є непосильним для нього.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, або ж зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці. Вказана позиція відображена у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці.

Виходячи з наведених позивачем доводів, дослідивши докази додані до позовної заяви, враховуючи інтереси обох дітей, на утримання двох неповнолітніх дітей мають стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів, що становить по 1/6 частині на кожну дитину, в зв`язку з чим суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути зменшений саме до 1/6 частини всіх видів заробітку.

При цьому суд не може взяти до уваги як підставу для зменшення аліментів до 1/9 частини від усіх доходів платника аліментів пояснення позивача щодо втрати ним заробітної плати військовослужбовця та погіршення стану здоров`я, оскільки встановлення 3-ї групи інвалідності не позбавляє його можливості працювати та мати заробіток.

При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року.

Аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів , що стягуються на підставі Судового наказу № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва , та стягувати з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ), на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з примусового виконання судовий наказ № 487/1047/22 від 17.06.2022 року, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ), на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. А. Гуденко