Справа №705/3531/23
2/705/1874/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського державного підприємства Біологічна Фабрика, третя особа на стороні відповідача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонського державного підприємства Біологічна Фабрика про стягнення заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 08.04.2021 по 20.04.2023 він перебував у трудових відносинах з Херсонським державним підприємством Біологічна Фабрика та перебував на посаді начальника цеху з виробництва біопрепаратів з шкідливими умовами праці. На підставі Наказу №2-к від 20.04.2023 його було звільнено із займаної посади за власним бажанням. За час перебування у трудових відносинах у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 76912,47 грн. На його неодноразові звернення до відповідача щодо виплати існуючої заборгованості, з ним так і не розрахувалися, тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 11.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 18693 від 08.08.2023 від представника третьої особи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Жук А.Р. надійшло пояснення щодо позовної заяви, з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 ніколи не працював у Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, тому заробітна плата та інші виплати саме Держпродспоживслужбою йому не нараховувалися та не виплачувалися. При цьому, у поясненні зазначено, що 24.03.2022 набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ. Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Закону № 2136-ІХ цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування v частині відносин, врегульованих цим Законом. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. З огляду на вищевикладене, норми Закону № 2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України та інше законодавство про працю, - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану для працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Так, згідно з статтею 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором, у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Тому, як вбачається з наказу Херсонського державного підприємства - Біологічна Фабрика від 16.05.2022 № 13 «Про призупинення дії трудових договорів», у зв`язку з воєнною агресією проти України та окупацією російськими військами м. Херсона, відсутня можливість проводити господарську діяльність підприємства, керуючись статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 23.05.2022 призупинено дії трудових договорів до відновлення можливості виконувати роботу або завершення воєнного стану, через відсутність замовлень, зупинення виробництва та неможливість виконання роботи зі всіма працівниками підприємства, в даному випадку роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, оскільки порушення сталося внаслідок ведення бойових дій. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до пункту 12.7 Статуту Херсонського державного підприємства - біологічна фабрика, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 26.09.2017 № 924, джерелом коштів на оплату праці працівників Підприємства є частина доходу, одержаного в результаті його господарської діяльності. За наявною інформацією підприємство наразі не здійснює фінансово-господарської діяльності, оскільки перебуває на території ведення бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації. Представник третьої особи просить врахувати викладену позицію при ухваленні рішення у справі

Станом на 05.10.2023 відзиву від відповідача не надходило.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Наказу №42-к від 07.04.2021 ОСОБА_1 з 08.04.2021 було прийнято на посаду начальника цеху з виробництва біопрепаратів з шкідливими умовами праці Херсонського ДП Біологічна Фабрика, а на підставі Наказу №2-к від 20.04.2023 його було звільнено із займаної посади за власним бажанням, що підтверджується відомостями, відображеними у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахункового листа за «Березень 2022» та «Квітень 2022», ОСОБА_1 було нараховано та не виплачено заробітну плату в загальному розмірі 76912,47 грн.

З Наказу «Про призупинення дії трудових договорів» № 13 від 16.05.2022, підписаного в.о. директора Херсонського ДП Біологічна Фабрика, вбачається, що з 23.05.2022 призупинено дію трудових договорів до відновлення можливості виконувати роботу або завершення воєнного стану, через відсутність замовлень, зупинення виробництва та неможливість виконання роботи всіма працівниками підприємства, крім певних осіб.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 94 Кодексу законів про працю, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

В ч.5 ст. 97 КЗпП України зазначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

В ч.ч.1-4 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» зазначено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України введено воєнний стан (в подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався).

Згідно з ч.4 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.

Відповідно до листа Державної служби України з питань праці від 09.05.2022 №1922/4/4.1-ЗВ-22а, у разі звільнення працівника всі суми, що належать йому від роботодавця, мають бути виплачені працівникові за рахунок коштів роботодавця з урахуванням вимог, встановлених статтею 116 КЗпП (лист Міністерства економіки України від 17.05.2022 №4706-06/25215-07).

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить стягнути заборгованість по заробітній платі, яка утворилася до винесення Наказу «Про призупинення дії трудових договорів» № 13 від 16.05.2022, яка підтверджується розрахунковим листом за «Березень 2022» та «Квітень 2022», ОСОБА_1 було нараховано та не виплачено заробітну плату в загальному розмірі 76912,47 грн.

Тобто, вказана заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем виникла в період часу до винесення Наказу «Про призупинення дії трудових договорів» № 13 від 16.05.2022, підписаного в.о. директора Херсонського ДП Біологічна Фабрика, в якому зазначено, що з 23.05.2022 призупинено дію трудових договорів до відновлення можливості виконувати роботу або завершення воєнного стану, через відсутність замовлень, зупинення виробництва та неможливість виконання роботи всіма працівниками підприємства, крім певних осіб.

У суду відсутні будь-які відомості щодо погашення заборгованості перед позивачем із заробітної плати станом на момент винесення рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На підставі п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Херсонського державного підприємства біологічна фабрика () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованість по заробітній платі в розмірі 76 912 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 47 коп.

Стягнути з Херсонського державного підприємства біологічна фабрика () на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко