УХВАЛА

29 вересня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 , орган, дії якого оскаржуються Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій, орган, дії якого оскаржуються Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник скаржника скаргу повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині відмови у знятті арешту з рахунку для виплат Пенсійного фонду, пенсії № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і додаткового рахунку договору SAMDNWFC0 від 12 червня 2023 року неправомірною; зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з рахунку для виплат Пенсійного фонду, пенсії № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і додаткового рахунку договору SAMDNWFC0 від 12 червня 2023 року.

В судовому засіданні представники відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просять суд відмовити у задоволенні скарги скаржника з підстав, викладених у письмовому відзиві на скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 січня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління в Рівненській області Вержбіцьким Д.В. було винесено постанову ВП №49858388 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-2904/2010 виданого 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 2106311 грн.

З дослідженої в судовому засіданні постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Павлюк О.Ю. від 19 грудня 2022 року ВП №49858388 вбачається, що при виконанні виконання виконавчого листа №2-2904/2010 виданого 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 2106311 грн. встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення,здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Станом на 19.12.2022 залишок боргу за виконавчим документом становить 703065,58 грн., залишок виконавчого збору становить 70306,60 грн. Ураховуючи викладене, постановив: виконавчий лист №2-2904/2010 виданий 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 2106311 грн. повернути стягувачу.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 серпня 2023 року №200277 вбачається наступне «Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження№49858388 з примусового виконання виконавчого листа №22904/2010 виданого 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2106311 грн. 19.12.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 закону України «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого документа стягувачу по п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника згідно ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Частинами 4,5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженнями; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту з майна боржника. Рішення, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене в порядку, визначеному законом.».

З дослідженої в судовому засіданні відповіді начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 серпня 2023 року №185077 вбачається наступне «На примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №49858388 з примусового виконання виконавчого листа №22904/2010 виданого 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2106311 грн. 19.12.2022 державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №49858388. Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено вчинення виконавчий дій у завершальному виконавчому провадженні. Згідно з абз.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Оскільки, виконавче провадження №49858388 завершене на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про визначення поточного рахунку фізичної-особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій.».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до п.21 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом №1404-УІІІ, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (далі інструкція).

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частини 1,2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п.7 розділу УІІІ інструкції Розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч.4 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч.8 розділу УІІІ інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Аналогічно зазначеному, в Україні на конституційному рівні закріплено право громадян на соціальний захист, що включає, зокрема, і право на одержання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги (стаття 46 Конституції України). Цьому конституційному праву громадян кореспондує обов`язок держави щодо виплати відповідних грошових коштів.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Пенсія - регулярна грошова виплата (у розрахунку на місяць), яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення певних категорій осіб за принципами пенсійного страхування, загальнолюдської солідарності та субсидування.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно ч.2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом України «Про виконавче провадження» та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та пенсію, інші види доходів боржника» Інструкції, у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати та пенсійних виплат, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату чи пенсію боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати чи пенсії, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю, нівелює повністю соціальний захист особи, та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату та/або пенсію (рахунок, призначений виключно для виплати та отримання пенсії) боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати/пенсії боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати/пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату чи пенсію, таке обмеження не розповсюджується.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19),від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що як зазначено у повідомленні за підписом начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 серпня 2023 року №185077, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №49858388 з примусового виконання виконавчого листа №22904/2010 виданого 27.06.2014 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АК «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2106311 грн. 19.12.2022 державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №49858388; фактично на даний час виконавчого провадження з боржником ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебуває; наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, а саме арешту рахунку позивача, який відкритий на його ім`я для належних виплат пенсійного фонду (пенсії), що є єдиним його джерелом для існування, тому суд вважає, що в цій частині скарга підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про визнання протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна скаржника, слід зазначити, що в судовому засіданні не встановлено бездіяльності державних виконавців відділу ДВС, а тому у цій частині скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,354,451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , орган, дії якого оскаржуються Відділ державної виконавчої служби у місті рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій задоволити частково.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з рахунку для виплат Пенсійного фонду, пенсії № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і додаткового рахунку договору SAMDNWFC0 від 12 червня 2023 року.

В решті вимоги скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов