Справа № 367/7394/23
Провадження по справі № 2/367/5268/2023
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження

26 вересня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни про скасування розрахунків заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником,-

встановив :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява.

З позовної заяви вбачається, що у провадженні Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), який шляхом реорганізації (Наказ Мінюсту від 20.02.2023 №687/5) приєднано до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - перебуває виконавче провадження № 60930589 з 23.12.2019 року з примусового виконання Судового наказу №367/9347/19 виданого 20.12.2019 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з 26.11.2019 року.

Вважаючи, що боржник по ВП №60930589 ОСОБА_2 приховує від виконавчої служби свій реальний фінансово-майновий стан, ОСОБА_1 звернулась до виконавчої служби з заявою про надання розрахунку заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником.

В січні 2022 року було отримано розрахунок заборгованості (вих.№318), виданий в.о. начальника відділу Лемберською О.І. В розрахунку враховано лише пенсія боржника. В серпні 2023 року отримано розрахунок заборгованості (вих. №23353), виданий Головним державним виконавцем Лемберською О.І., де також для розрахунку враховано лише пенсію.

На підставі зазначеного, позивачка звернулась до суду з позовними вимогами про визнання недійсними, з неповними даними та скасування: розрахунку заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником №318, виданий в.о. начальника Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О.І. та розрахунку заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником №23353, виданий головним державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О.І. за період 2019 2023 рр.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлені підстави для відмови у відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частин першої, третьої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" визначено, що справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб`єкта звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в поданій позовній заяві звернулась до суду в порядку ст. 447 ЦПК України і фактично оскаржує дії державного виконавця щодо складення розрахунків заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мала подати до суду скаргу, як передбачено ст.447 ЦПК України або позовну заяву в порядку КАС України, а не позовну заяву в порядку ЦПК України. При цьому, якщо КАС України допускає як позов так і скаргу на дії державного виконавця, то в порядку ЦПК України це б повинна була бути виключно скарга на дії або бездіяльність державного виконавця.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни про скасування розрахунків заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником, у зв`язку з неможливістю його розгляду в порядку позовного провадження.

Роз`яснити позивачу право на реалізацію порушеного права в порядку визначеному ст. 447 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни про скасування розрахунків заборгованості про нараховані та сплачені аліменти боржником.

Копію ухвали направити позивачу для відому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я. В. Шестопалова