КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8859/22 Головуючий у І інстанції Белоконної І.В.
Провадження №22-ц/824/9796/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем Українии

04 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Писаної Т.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 131 267,50 грн та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00-3203943 від 03.05.2021.

27.09.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 00-3203943 від 03.05.2021, право на одержання яких належить ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 00-3203943 від 03 травня 2021 року, внаслідок чого у нього існує перед позивачем заборгованість в сумі 32 800 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 22 800 грн - заборгованість по процентам.

Крім того, між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /687720 від 25.05.2021.

16.02.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № /687720 від 25.05.2021, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № /687720 від 25.05.2021, внаслідок чого у нього існує заборгованість перед позивачем в сумі 22 500 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 500 грн - заборгованість по процентам.

Крім того, між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № від 03.05.2021.

22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за договором позики № № від 03.05.2021, право на одержання яких належить ТОВ «ІНФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором позики № від 03 травня 2021 року, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в сумі 75 967 грн, з яких: 7 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 68 967 грн - заборгованість по процентам.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 00-3203943 від 03.05.2021 у розмірі 32 800 грн, заборгованість за кредитним договором № /687720 від 25.05.2021 у розмірі 22 500 грн, заборгованість за договором позики № від 03.05.2021 у розмірі 75 967, 50 грн . Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2023 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судом не повно з`ясовано усі обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Звертає увагу, що договори про надання позики містять ознаки кредитного договору. Вказує, що відповідно до умов договору, невід`ємною частиною є правила надання коштів у позику та на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті. Датою укладення договору між товариством та клієнтом є дата його підписання. Наголошує, що надана копія договору не містить його підпису. Крім того, суду не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок. Вказує, що графік платежів та паспорт споживчого кредиту не містять його підпису, а тому вважає, що його не ознайомлювали з умовами кредитування. Заявлені суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору та наданим розрахункам. Іншого належного розрахунку, який узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору позивачем не надано. Зазначає, що позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, а тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків, які зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Доведеність наявної заборгованості є обов`язком позивача, який його не виконав та не довів належними та допустимим доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зазначає, що у відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитних договорів.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-3203943 від 03 травня 2021 року.

27 вересня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 00-3203943 від 03 травня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Окрім того, між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено кредитний договір № /687720 від 25 травня 2021 року.

16 лютого 2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № /687720 від 25 травня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

До того ж, між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № від 03 травня 2021 року.

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за договором позики № № від 03 травня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «ІНФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками и суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Посилання апелянта на відсутність підпису та про те, що він не укладав договори, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Крім того, доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від його імені, відповідачем до суду не надано.

Матеріали справи містять достатньо доказів, які надані суду першої інстанції, щодо укладення кредитних договорів № 00-3203943 від 03.05.2021, № /687720 від 25.05.2021,та договору позики № від 03.05.2021в електронній формі, умови якого позикодавцями були виконані. Відповідач у передбачений договорами строк заборгованість не повернув.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору наданий суду відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.

Доводи апеляційної скарги таких висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, викладених у ст. 369 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 04.10.2023 року.

Головуючий Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.О. Писана