Провадження № 2/522/6317/23
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, встановлено ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви, а саме для визначення ціни позову, надання суду доказів вартості майна, про визнання права власності на яке просить позивач, сплати судового збору у розмірі, визначеному законом за вимогою майнового характеру, або, якщо позивач не може встановити точну ціну позову, для доплати судового збору у розмірі 12 346, 40 грн, визначеному судом на виконання ч. 2 ст. 6 Закону України в розмірі максимальної суми судового збору, що встановлена законом за подання позову майнового характеру фізичною особою; для визначення розміру частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на яку позивач просить визнати право власності; для зазначення у кого знаходяться оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви та для надання доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шавров І. І., подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій вказує, що позивачем помилково зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру та зазначила, що ціна позову складає 200 000 грн, у підтвердження доплати судового збору долучила до заяви квитанцію на суму 927 грн. Крім того указує, що частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 , складає 100 відсотків. На виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначає, що позивач не має оригіналів свідоцтв про народження та про смерть, оскільки ці документи є в розпорядженні органів державної реєстрації актів цивільного стану та їх необхідно витребувати, оскільки вони підтверджують родинні зв`язки. Крім того, на підтвердження направлення копій документів відповідачу позивач надала відповідну квитанцію та опис вкладення у цінний лист.

Оцінивши подані на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху документи, суд зазначає наступне.

Визначаючи, на виконання вимог ухвали суду від 14.09.2023, ціну позову, позивач зазначила, що ціна позову складає 200 000 грн, на підтвердження указаної ціни позову позивачем до заяви долучено лист ТОВ «Солар Нова» № SN061433-01 від 22.09.2023, наданий на запит представника позивача.

З указаного листа слідує, що ймовірний діапазон ринкової вартості однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи її стан та площу, а також те, що це перероблена комунальна квартира, складає 180 000 200 000 гривень.

Проте, такий лист не є доказом, у розумінні чинного законодавства, на підтвердження вартості майна, про визнання права власності на яке просить позивач. Такий лист не призначений для мети визначення дійсної вартості майна та не є оцінкою вартості такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Позивачем не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна, яка визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Таким чином, ціна позову, визначена позивачем у позовній заяві у розмірі 200 000 грн та з якої позивачем сплачено судовий збір є такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже у разі, якщо встановлена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Тому, оскільки позивачем визначено ціну позову, яка не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд, відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», встановлює позивачу максимальну суму судового збору, що встановлена законом за подання позову майнового характеру фізичною особою, а саме у розмірі 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 420 грн з можливістю повернення суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір за вимогою майнового характеру у розмірі 11 419,40 грн (13 420,00 грн 2 000, 60 грн) та надати суду докази на підтвердження доплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, строк для усунення недоліків слід продовжити.

Керуючись ст. 127, 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати трьох днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА