Єдиний унікальний номер судової справи: 488/203/21
Провадження № 22-ц/812/796/23 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

04 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 її представника - ОСОБА_2 , позивачки - ОСОБА_3 , відповідачки - ОСОБА_4 її представника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2023 року, ухваленого під головуванням судді - Чернявської Я.А. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

У січні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з подальшим уточненим позовом до ОСОБА_4 за участю третьої особи - ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-429 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний вище будинок належав їх померлій матері ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 30 листопада 2000 року за р.№ 1-3270, та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 14 грудня 2000 року.

У 2016 році матері позивачів ОСОБА_7 було відведено у власність земельну ділянку за кадастровим номером :05:094:0013 площею 0,0407 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

У будинку АДРЕСА_3 мешкає ОСОБА_4 , яка 25 червня 2019 року самостійно, без попередження і без присутності та згоди позивачів демонтувала паркан між будинками, чим на думку позивачів істотно порушила їх цивільне право на володіння та користування успадкованою земельною ділянкою.

Свої дії відповідачка пояснювала нібито виконанням рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року яким задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов`язання поновити межу земельної ділянки.

Вказане рішення постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито.

На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивачі звернулися до суду.

Позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги, 18 січня 2022 року надали до суду нову редакцію позовної заяви, в якій також посилаючись на те, що вони є власниками земельної ділянки (по частці), що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:094:0013 площею 0,0407 га просили суд стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 8 590, 66 грн. та 10 738, 33 грн відновлювального ремонту, який є необхідним для відновлення зруйнованих та пошкоджених парканів (огорож) № 7, 10, облицювання стіни прибудови літ б1 та відновленню штукатурки стелі приміщень 3-2 та 3-3 прибудови літ б1 садиби АДРЕСА_2 . Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди щодо демонтажу частини паркану, довжиною 8, 22 м., шириною в точках 1-2 - 0, 73 м., в точках 3-4 - 0, 53 м., встановленого між земельними ділянками в АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :05:094:0013 та земельною ділянкою в АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :05:094:0009, відповідно до плану - схеми меж, земельної ділянки по АДРЕСА_2 , позначеної на схемі S-2.

У відзиві на позов представник відповідачки - адвокат Качан Р.Ю. просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази наявності вини відповідача ОСОБА_4 у спричинені матеріальної шкоди відповідачам. Адміністративний протокол відносно відповідачки було складено 08 жовтня 2020 року, з порушенням ст. 38 КУпАП (порушення мало місце 25 червня 2019 року, протокол складено 08 жовтня 2020 року). Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачки від 04 листопада 2020 року, на яку посилаються позивачі, не містить детального опису майна, яке було пошкоджене, а містить лише посилання про самовільне демонтування ОСОБА_4 огорожі межових знаків, зруйнуванні стіни будівлі, при цьому не зазначається з чого складалася огорожа, з яких матеріалів та не вказано яку стіну і якої саме будівлі пошкоджено. Експертне дослідження Експертного Центру «Поділля» від 24 лютого 2020 року щодо розміру матеріальних збитків є недостовірним доказом, оскільки більшість сторінок виготовлено і датовано раніше ніж мали місце події, вказані у позові. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що під час розмежування земельних ділянок паркан встановлювався саме за рахунок матері/спадкодавця позивачів, а не за рахунок відповідача. Тобто, позивачі не надали до суду доказів понесених їх матір`ю витрат на виготовлення та встановлення паркану. Відповідачка в свою чергу стверджує, що стінка шлакоблоку (довжина -2, 50 м., .висота - 2 м.), яка була перекрита шифером і з`єднана з сараєм, сітка - рабиця (3 м.), бетонні стовпчики (З шт.) до яких була закріплена сітка були свого часу побудовані і встановлені за її рахунок. За таких обставин, судовим розглядом не встановлено підстав для відшкодування матеріальної шкоди, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що постанова про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності не була скасована, ОСОБА_4 не оскаржувалась та була виконана в повному обсязі. Вказана обставина була визнана відповідачкою та її представником, що є підставою для звільнення від доказування згідно положень ч.1 ст. 82 ЦПК України. Суд першої інстанції не врахував вимоги процесуального закону щодо обов`язковості для суду вже встановлених та доведених обставин вчинення відповідачкою ОСОБА_4 неправомірних дій, що полягали у самовільному демонтажі огорожі між будинками. Зазначає, що є помилковим посилання суду на недоведеність факту вчинення ОСОБА_4 самовільних протиправних дій зі знищенням майна позивачів, через відсутність детального опису майна у постанові про її притягнення до адміністративної відповідальності. Не враховано докази розміру завданої матеріальної шкоди, згідно висновку експертного дослідження експертного центру «Поділля» від 24 лютого 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки - адвокат Качан Р.Ю. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду.

Під час апеляційного розгляду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи, яке було підтримане її представником ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_3 ..

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_5 у вирішення вказаного клопотання покладалися на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляду справи у його відсутність.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-429 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний вище будинок належав їх померлій матері ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 30 листопада 2000 року за р.№ 1-3270, та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 14 грудня 2000 року.

На підставі рішення Миколаївської міської ради №8/138 від 19 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність надано земельну ділянку площею 407 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 та зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10 вересня 2021 року.

Власниками земельної ділянки по АДРЕСА_2 на підставі державного акту Серія ЯО №300084 від 28 грудня 2012 року є ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Як на підставу задоволення своїх вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_4 , 25 червня 2019 року самостійно, без попередження і без присутності та згоди позивачів демонтувала паркан між будинками, що був встановлений матір`ю позивачів згідно технічної документації. Межі земельних ділянок проходили по огорожі між вкопаними стовпами. Паркан складався: стінка шлакоблоку (довжина - 2,50 м , висота -2м), яка була перекрита шифером і з`єднана з сараєм, сітка - рабиця (3м), бетонні стовпчики (3шт) до яких була закріплена сітка. Крім того, ОСОБА_4 демонтувала стінку господарчої будівлі. До того ж відбулася руйнація парканів (огорож) №№7,10, стіни прибудови літ б-1 приміщень 3-2 та 3-3 прибудови літ.б-1 садиби АДРЕСА_2 .

Постановою №316 від 04 листопада 2020 року ОСОБА_4 було визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн., а саме за те, що остання самовільно демонтувала огорожу межових знаків, зруйнувала стіни будівлі, що призвели до знищення спадкового майна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :05:094:0013 та схеми межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до інформації внесеної до Державного земельного кадастру розробленої сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_9 власниками суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :05:094:0009 вчинено самозахват, який позначено на схемі S-2 площа якої складає 5 кв.м.

Згідно висновку експертного дослідження Експертного Центру «Поділля» від 24 лютого 2020 року, розмір майнової шкоди, що була заподіяна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через руйнацію парканів (огорож) №№7,10 облицювання стіни прибудови літ.б-1 та відновленню штукатурки стелі приміщень 3-2 та 3-3 прибудови літ б-1 садиби АДРЕСА_2 становить 8 590,66 грн. Вартість відновлюваного ремонту (з елементами заміщення), який є необхідним для відновлення зруйнованих та пошкоджених: парканів (огорож) №№7,10 облицювання стіни прибудови літ. Б-1 та відновленню штукатурки стелі приміщень 3-2 та 3-3 прибудови літ. Б-1 садиби АДРЕСА_2 , становить 10 738,33 грн.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 зазначала, що діяла законно на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/4120/16-ц від 14 листопада 2018 року яким було вирішено усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 поновити межу між земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , шляхом перенесення огорожі в бік земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до правовстановлюючих документів - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯО № 300084, а саме для відновлення лінійного розміру межі ділянки від точки В до Г (межа з дитсадком): пересунути паркан відповідачки на 1,12 м вправо та від нижнього правого кута сараю літ. Д в правий бік на 0,63 м.

В подальшому, 04 вересня 2019 року постановою Миколаївського апеляційного суду зазначене рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року було скасовано, провадження у справі - закрито.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1,2 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1статті 81 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За положеннями ст. 103 ЦПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні звання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропоновувати суду питання, роз`яснення, яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або заміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, враховуючи пояснення сторін та те, що обставини, які можуть бути підтверджені висновком експертизи, мають значення для правильного вирішення справи, для їх встановлення необхідні знання у сфері іншій, ніж право, та виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, а також того, що судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень у справі необхідно призначити судову будівельно-технічної та земельно-технічної експертизу, проведення якої доручити експертам Регіональної торгово- промислової палати Миколаївської області.

Реалізуючи надане суду ч. 4 ст. 103 ЦПК України право визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, колегія суддів вважає, що на вирішення експертів слід поставити наступні питання:

1.Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 0, 0407 га кадастровий номер :05:094:0013, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення Миколаївської міської ради №8/138 від 19 серпня 2021 року з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні то які існують розбіжності.

2.Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0600 га кадастровий номер :05:094:0009, що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серія ЯО №300084 з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні то які існують розбіжності.

3.Чи існує накладання на місцевості земельних ділянок з кадастровими номерами :05:094:0013 та :05:094:0009, згідно правовстановлюючих документів.

4.Чи встановлені огорожі №№7,10 (відповідно до технічного паспорту) на межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0407 га кадастровий номер :05:094:0013?

5.Який розмір безпосередньо пошкоджених огорож та де саме їх необхідно демонтувати відповідно до правовстановлюючих документів?

6.Який розмір матеріальної шкоди у зв`язку з руйнацією споруд огорож №№7,10, а також пошкодження частини стіни прибудови Літ. б та сараю Літ. Е, розташованих за адресою АДРЕСА_2 .

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібній значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 76, 102 - 105, 113, 252, 368, 381 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити питання:

1.Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 0, 0407 га кадастровий номер :05:094:0013, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення Миколаївської міської ради №8/138 від 19 серпня 2021 року з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні то які існують розбіжності.

2.Чи відповідають фактичні розміри, конфігурація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0600 га кадастровий номер :05:094:0009, що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28 грудня 2012 року серія ЯО №300084 з урахуванням технічної документації із землеустрою правовстановлюючим документам? Якщо ні то які існують розбіжності.

3.Чи існує накладання на місцевості земельних ділянок з кадастровими номерами :05:094:0013 та :05:094:0009, згідно правовстановлюючих документів.

4.Чи встановлені огорожі №№7,10 (відповідно до технічного паспорту) на межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0407 га кадастровий номер :05:094:0013?

5.Який розмір безпосередньо пошкоджених огорож та де саме їх необхідно демонтувати відповідно до правовстановлюючих документів?

6.Який розмір матеріальної шкоди у зв`язку з руйнацією споруд огорож №№7,10, а також пошкодження частини стіни прибудови Літ. б та сараю Літ. Е, розташованих за адресою АДРЕСА_2 .

Проведення експертизи доручити експерту Регіональної торгово - промислової палати Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,41) - Лесків Світлані Анатоліївни, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

У розпорядження експерта направити ухвалу про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, матеріали цивільної справи № 488/203/21 (2 томи), а також матеріали цивільної справи № 488/4120/16-ц за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та зобов`язання відновити межу земельної ділянки.

Витрати на проведення експертизи покласти на позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст ухвали складено 05 жовтня 2023 року.