П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Київ

Справа №759/19035/22

Апеляційне провадження №22-ц/824/9063/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Журибеди О.М., 03 квітня 2023 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач належним чином не виконала вимоги ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, та не сплатила судовий збір.

Не погодилась з вказаним судовим рішення позивач, нею подана апеляційна скарга, в якій вона посилаючись на порушення матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає про неврахування судом першої інстанції зазначених нею у позовній заяві та заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду від 04 січня 2023 року по залишення позовної заяви без руху, законних підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, зазначає, що предметом спору є порушення відповідачем її прав, як споживача, які полягають у ненаданні їй належної інформації про умови кредитування як перед укладенням, так і під час укладення оспорюваного договору (а.с.32-34).

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в якому просила: визнати недійсним кредитний договір № 0563-9958 від 11 грудня 2020 року. В тексті позовної заяви вказано, що кредитний договір був укладений між сторонами у справі в електронній формі на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, сума кредиту становила 6600,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на положення ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронну комерцію». У позовних вимогах і в тексті позовної заяви позивач просила про звільнення її від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.1-9).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки обґрунтування позивачем позовних вимог не містить посилання на положення Закону України «Про захист прав споживачів» та, як наслідок, позовні вимоги підлягають уточненню, а підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не вбачається. Тому суд першої інстанції зазначив, що позивач, уточнивши позовні вимоги, має сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн та надати документ, що підтверджує сплату судового збору (а.с.14-17).

На виконання вимог ухвали суду позивачем 30 березня 2023 року була подана заява, в якій вона вказувала, що її позовні вимоги ґрунтуються на положеннях Закону України «Про захист прав споживачів» та в силу вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», вона звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання кредитного договору недійсним, оскільки порушення відповідачем її прав, як споживача, полягає у ненаданні їй належної інформації про умови кредитування як перед укладенням, так і під час укладення оспорюваного договору (а.с.20-22).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору повернуто позивачу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач належним чином не виконав вимоги ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року, не усунула недоліки та не сплатила судовий збір (а.с.29,30).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу. Сплатить суду судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У п.2 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12 квітня 1996 року, роз`яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

З наведених обставин справи вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між сторонами був укладений договір споживчого кредиту, проте відповідачем не було надано їй належної інформації про умови кредиту як перед укладенням, такі і під час укладення кредитного договору, що є порушенням її прав як споживача фінансових послуг. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась, зокрема, на положення Закону України «Про захист прав споживачів», і на підставі цього Закону просила про звільнення її від сплати судового збору.

Отже, оскільки позивач визначила предметом спору недійсність договору споживчого кредиту та вона звернулась до суду з позовом з метою захисту своїх порушених прав, як споживача, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування», то вимога суду першої інстанції про необхідність уточнення позовних вимог і сплати судового збору є необґрунтованою. Також слід зазначити, що предмет позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, а правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому на стадії відкриття провадження у справі судом не здійснюється оцінки обставин і правових підстав позову, а вирішується питання виключно відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України.

Таким чином, з огляду на те, що спірні правовідносини визначені позивачем, як такі, що підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», суд першої інстанції помилково вважав недоліком позовної заяви необхідність її уточнення та у зв`язку з цим відсутність сплати позивачем судового збору за її подання, а отже й не мав належних процесуальних підстав для залишення позовної заяви без руху та, у подальшому, її повернення позивачеві.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач В.В. Соколова

Судді Н.А.Нежура

Н.В. Поліщук