ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 615/1044/23
Номер провадження 22-ц/818/1564/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Валківського районного суду Харківської області від 09 червня 2023 року в складі судді Токмакової А.П., у справі № 615/1044/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Валківський ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮ).

Заява мотивована тим, що в 2010 році її син ОСОБА_2 з метою працевлаштування виїхав до м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.

В лютому 2023 року за адресою: м. Ноябрьськ Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації вул. Космонавтів, буд. 53 її син покінчив життя самогубством через повішення.

06 березня 2023 Державною казенною установою охорони здоров`я «Бюро судово-медичної експертизи Ямало-Ненецького автономного округу» видано медичне свідоцтво про смерть, де зазначена приблизна дата смерті лютий 2023 року. 07 березня 2023 відділом ЗАГС м. Ноябрськ служби ЗАГС Ямало-Ненецького автономного округу складено довідку про смерть та видано свідоцтво про смерть.

У травні 2023 року вона звернулась до Валківського ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮМЮ для отримання інформацію про можливість зареєструвати вищевказані документи на території України та отримати свідоцтво про смерть сина, однак їй було повідомлено, що провести всі реєстраційні дії та отримати свідоцтво про смерть не передбачається можливим. Також роз`яснено, що їй необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті та на підставі вказаного рішення вже проводити всі реєстраційні дії факту смерті.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу РФ.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 09 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу РФ.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне для державної реєстрації смерті громадянина України в органах реєстрації актів цивільного стану та зважаючи, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть, видане державним органом України, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

05 липня 2023 року засобами поштового зв`язку Валківським ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮподано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відділ просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про залишення заяви без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість реєстрації факту смерті ОСОБА_2 іншим способом, аніж шляхом ухвалення судового рішення.

Повторна реєстрація факту смерті особи на території України не проводиться, оскільки в силу положень Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, свідоцтво, видане на території іноземної держави, за умови його засвідчення апостилем, буде дійсне й на території України

01 грудня 2022 року Законом України № 2783-ІХ «Про вихід із Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року» зупинено дію дії Мінської конвенції, а тому до документів виданих на території росії та білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем, згідно з Конвенцією 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка є чинною у відносинах України з росією та білоруссю.

Підстави для повторної реєстрації факту смерті особи на території України не відсутні, оскільки в силу положень Конвенції, свідоцтво, видане на території іноземної держави, за умови його засвідчення апостилем, буде дійсне й на території України.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 28 вересня 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи, отримано: ОСОБА_1 31 серпня 2023 року (а.с.62), Валківським ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮ 01 вересня 2023 року (а.с.62).

28 серпня 2023 року до Харківського апеляційного суду надійшла заява Валківського ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮ про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 59).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявниці, явка якої у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 лютого 1978 року Хмелівським сільським ЗАГС Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 11 (а. с. 8).

Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 71 № 222316660, виданого 06 березня 2023 року Державною казенною установою охорони здоров`я «Бюро судово-медичної експертизи Ямало-Ненецького автономного округу», ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу РФ (а.с. 15).

Також, довідкою про смерть С-00468 від 07 березня 2023 року встановлено, що причина смерті ОСОБА_2 асфіксія, викликана повішенням, самогубство шляхом повішення (а.с. 14)

07 березня 2023 року відділом ЗАГС м. Ноябрськ служби ЗАГС Ямало-Ненецького автономного округу видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в лютому 2023 року м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу РФ, актовий запис № 2 (а.м.12).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами 3, 4, 6 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.

При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 478/1072/21, провадження № 61-1370св22.

За положеннями статті 49 ЦК України актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено у частині 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За пунктом 7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту смерті, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно-правовим договором.

У статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

10 січня 2002 року Верховна Рада України дала згоду на приєднання України до Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Конвенція набрала чинності для України 22 грудня 2003 року і застосовується у відносинах з державами, що не висловили заперечень проти приєднання України до Конвенції.

Частинами 1, 2 статті 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів передбачено, що вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

В силу статті 2 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Статтею 3 наведеної Конвенції визначено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

В силу вимог статей 4, 5 Конвенції передбачений статтею 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок «Apostille» (ConventiondelaHayedu 5 octobre 1961)» повинен бути викладений французькою мовою.

Апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Статтею 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах передбачено, що документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року зупинено дію Мінської конївенці 1993 року.

Отже, наразі у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України передбачено застосування положень Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та їх засвідчення апостилем згідно з Конвенцією.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просить встановити факт смерті її сина ОСОБА_2 , яким помер на території РФ, про що видано вказаною державою відповідні документи.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано на підставі вимог чинного законодавства іноземної держави, на території якої помер син заявниці, то до нього підлягають застосуванню положення Конвенції 1961 року, а тому підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2 в порядку окремого провадження та видачі повторного свідоцтва відсутні.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості використовувати свідоцтво про смерть свого сина, видане компетентними органами іноземної держави та засвідчене апостилем при вирішенні питань щодо оформлення спадщини та здійсненні інших юридично значущих дій тощо. Доказів відмови у вчинені вказаних дій не прийняття такого документа державними органами чи посадовими особами України, визнання їх правомірними у судовому порядку заявницею не надано.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Зважаючи, що заявницею не надано доказів порушення її прав та неможливості їх відновити у інший спосіб, ніж встановлення факту смерті, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення заяви без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду з апеляційною скаргою - Валківський ВДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУ МЮсплачено 2684 грн.

Між тим, відповідно до частини 2 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1.6 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення подана у 2023 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2023 року у розмірі 2684 грн.

Отже, при зверненні до суду апелянтом мало бути сплачено 805,20 грн ( 2684х0,2 х1,5), тому саме ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В іншій частині судовий збір підлягає поверненню як надмірно сплачений на підставі пункту 1 частини 1статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.367,374ч. 1 п. 2,376,382,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 09 червня 2023року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смертізалишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )на користь Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( Харківська обл., м. Валки, пр. Героїв Чорнобиля,2, ) 805 (вісімсот п`ять) грн 20 коп судового збору.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області повернути Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1878,80 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн 80 коп, що внесений на номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0020661, отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХарОснов"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина