Справа № 149/2218/23
Провадження №2/149/583/23
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради та Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки по лінії батька - ОСОБА_2 . Позивачці лише нещодавно стало відомо про смерть тітки та те, що після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 2,3560 га. Раніше, а саме у березні 2016 року ОСОБА_2 поїхала із села Володимирівка Хмільницького району Вінницької області до своєї дочки - ОСОБА_3 у смт. Гвардійське Сімферопольського району, автономної республіки Крим, але в зв`язку із окупацією росією у 2014 році - так і не змогла повернутися та зв`язок між нами перервався. Оскільки, про смерть ОСОБА_2 позивачці відомо не було, то із заявою про прийняття спадщини після її смерті, вона не зверталася. Наразі їй стало відомо, що ОСОБА_3 також не зверталася з заявою про прийняття спадщини, позаяк була позбавлена такої можливості в зв`язку із агресією росії проти України. При цьому наполягає щоб із заявою про прийняття спадщини, зверталася позивачка, як племінниця. Таким чином, оскільки прийняття спадщини після смерті тітки у нотаріальному порядку на даний час не є можливим, позивачка вимушена звертатися до суду із позовною про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, оформити спадщину у нотаріальному порядку після смерті тітки не є можливим, оскільки із наявних правовстановлюючих документів не у повній мірі прослідковуються родинні зв`язки позивачки із тіткою. Так, у свідоцтві про народження батька позивачки (брата ОСОБА_2 ) - ОСОБА_2 у графі батьки, записи відсутні. Тому, за таких обставин, позивачка вимушена звертатися до суду також і про встановлення факту, що має юридичне значення.

13.07.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримуває та просить їх задовольнити.

ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Представник Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними доказами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є тіткою позивачки підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 (копія на а.с. 5) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 (копія на а.с. 6), свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 (копія на а.с. 11) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 (копія на а.с. 12), а також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (копія на а.с. 17), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 (копія на а.с. 18).

Крім того факт родинних відносин ОСОБА_1 із тіткою ОСОБА_2 також підтверджується витягом із погосподарської книги № 5 за 1958-1960 роки Мар`янівської сільської ради (на а.с. 9), а також випискою з погосподарських книг села Велика Волиця Любарського району Житомирської області за 1944-1957 роки (а.с. 10), із яких також вбачається, що ОСОБА_2 дійсно була тіткою ОСОБА_1 .

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 785314 підтверджується, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,3560 га на території Мар`янівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (копія на а.с. 7).

У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

У постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, строк на подання заяви про прийняття спадщини позивачкою пропущено із поважних причин оскільки, як уже зазначалося вище, позивачці не було відомо про смерть тітки, про наявність у неї майна, про неприйняття із незалежних причин спадщини спадкоємцем першої черги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться факт того, що тіткою позивачки є ОСОБА_2 , проте через правовстановлюючі документи не в повній мірі прослідковуються її родинні зв`язки із тіткою, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права.

Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину , вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 206, 263-265, 273, 315, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий 2-х місячний строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ