печерський районний суд міста києва
31 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Новака Р.В.,
при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення безпідставно набутих коштів, -
Ухвалою суду від 24.10.2022 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. 31.05.2023 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно з копією постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 від 08.04.2021, на рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів від боржника, достатня для погашення розміру основної винагороди та витрат виконавчого провадження. Боржником заборгованість погашена у повному обсязі.
За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали.
Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
08.04.2021 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 у зв`язку з п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.12.2021 у справі № 766/3133/21 вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Отже, зазначені грошові кошти в розмірі 12284,72 грн. були перераховані позивачем на на користь відповідача в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, а відтак ці грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ОСОБА_1 та адвокатське об`єднання «АДВАКО», в особі голови Орловцевої М.О., яка діє на підставі Статуту, уклали 04.10.2022 договір № 21-10/2022 про надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п. 2.2 договору, гонорар за надання АО «АДВАКО клієнту юридичної допомоги становить 10000,00 грн. Сплата наданих послуг підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 04.10.2022 про сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 10000,00 грн. за договором № 21/10/2022.

Згідно з Актом від 30.05.2023 про прийняття виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги № 21-10/2022 від 04.10.2022, виконавцем надано замовнику юридичні послуги наступного характеру в наступному обсязі: перевірка та правовий аналіз наданих клієнтом документів; підготовка правової позиції по справі (пошук та аналіз правових позицій при вирішенні спорів за аналогічних обставин); підготовка та подання позовної заяви до суду; участь в судових засіданнях по справі 757/28752/22 в Печерському районному суді міста Києва (незалежно від кількості та тривалості). Всього послуг надано на суму 10000,00 грн.

Підписи сторін в акті прийняття виконаних робіт від 30.05.2023 згідно договору про надання правової допомоги № 21-10/2022 від 04.10.2022 засвідчують відсутність претензій однієї сторони до іншої.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено наявність підстав для стягненя судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 10000,00 грн. з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280, 352, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 12284 (дванадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 72 коп. в порядку повернення безпідставно набутих грошових коштів, стягнутих з ОСОБА_1 за виконавчим написом, вчиненим 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С, зареєстрованим в реєстрі за № 64300.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Аланд»,01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, оф. 301, .

Суддя Р.В. Новак