Справа № 155/29/23 Головуючий у 1 інстанції: Сметана В. М.
Провадження № 22-ц/802/721/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 12 грудня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 506/4163157-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту). Також 12 грудня 2017 року відповідачкою було підписано опитувальник фізичної особи, у якому зазначено, в тому числі, кореспондентську інформацію та загальні відомості щодо позичальника. Відповідно до заяви-договору № 506/4163157-СК та умов надання та обслуговування кредитної лінії, заяви про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів позичальник АТ «Таскомбанк» надав відповідачці грошові кошти на наступних умовах - сума максимального кредитного ліміту 100 000 грн, тип кредиту кредитна лінія, строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, процентна ставка за користування кредитним лімітом кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001 %, процентна ставка за користування кредитним лімітом кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 48 %, цільове призначення кредиту на споживчі потреби.

Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2022 року виникла заборгованість, яка складає 151 172,25 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 100 000 грн, заборгованість по відсотках 51 172,25 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за заявою-договором № 506/4163157-СК від 12 грудня 2017 року в розмірі 151 172,25 грн та судові витрати по справі.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 11 травня 2023 року у цій справі позовні вимоги АТ «Таскомбанк» задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором № 506/4163157-СК від 12 грудня 2017 року в розмірі 151 172,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «Таскомбанк» 2 481 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідачки слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за заявою-договором у розмірі 151 172,25 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за заявою-договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 12 грудня 2017 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 506/4163157-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту), відповідно до умов якого відповідачка акцептувала публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, що відбулися протягом дії цієї заяви-договору). ОСОБА_1 просила банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів на її ім`я та оформити платіжну картку згідно з інформацією, наведеною у заяві на випуск електронного платіжного засобу. Також відповідачка просила банк встановити на її поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого вона має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статті 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій заяві-договорі, та на умовах визначених договором. При цьому зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі згідно з умовами договору. Підписанням цієї заяви-договору відповідачка підтвердила, що ця заява-договір є невід`ємною частиною договору та підтвердила, що вона ознайомлена із змістом цієї заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згідна. Умови заяви-договору та договору є зрозумілими для неї, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні.

В розділі 2 пункті 2 зазначено, що ця заява-договір оформлена (заповнено та підписано) у двох примірниках, по одному для клієнта та для АТ «Таскомбанк» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривні відповідно до пакету послуг «Кредитка», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки (а. с. 9).

Відповідно до умов надання та обслуговування кредитної лінії, підписаних відповідачкою, кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам; строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок та складові якого визначаються у тарифах за пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Мінімальний розмір ліміту кредитної лінії 1 000 грн, максимальний розмір ліміту кредитної лінії 100 000 грн, процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового періоду 0,0001 %, процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період 39,6 % (а. с. 10, 11).

Також ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», відповідно до якого відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані із обраних нею умов кредитування (а. с. 12, 13).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на безготівкове перерахування коштів від 12 грудня 2017 року, адресованої голові правління ОСОБА_2 , позичальник ОСОБА_1 просила з її рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на підставі заяви-договору № 506/4163157-СК від 12 грудня 2017 року, перерахувати кошти у розмірі 37 978 грн, 48 780,73 грн та 13 241,55 грн на зазначені в даній заяві реквізити (а. с. 17, 18).

Також судом встановлено, що кредитні кошти відповідачці було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже кредитодавець свої зобов?язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Станом на 31 серпня 2022 року згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором № 506/4163157-СК від 12 грудня 2017 року заборгованість складає 151 72,25 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 100 000 грн, заборгованість за процентами 51 172,25 грн (а. с. 37).

01 вересня 2022 року АТ «Таскомбанк» надіслано ОСОБА_1 повідомлення-вимогу про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення (а. с. 44).

Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором убачається, що відповідачка частково погашала заборгованість як по тілу кредиту, так і заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, тобто виконувала обов?язки позичальника згідно з умовами укладеного кредитного договору.

ОСОБА_1 , підписуючи заяву-договір № 506/4163157-СК від 12 грудня 2017 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Окрім того вона не надала суду обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором або доказів відсутності такої заборгованості, не подавала клопотання про призначення відповідної експертизи, тобто не спростувала розмір заборгованості за кредитним договором.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідачки щодо відсутності належних доказів наданні їй кредиту, оскільки такі доводи спростовуються наданими позивачем виписками по особових рахунках позичальника ОСОБА_1 (а. с. 38-43).

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 151 172,25 грн, оскільки відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов?язання за кредитним договором, у зв?язку з чим утворилась заборгованість.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 11 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді