КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1176/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Янченко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
У Х В А Л А

26 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.,

секретар - Ольшевський П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та виділ його в натурі,

встановив:

рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено, а зустрічний позов задоволено - визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 41,6 кв.м., жилою площею 25,6 кв.м; визнано автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності по частини автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію частини автомобіля марки «Volkswagen Passat» 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_1 в розмірі 105 791 грн. 50 копійок.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було задоволено частково, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя скасовано, в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в частині вирішення вимог про визнання майна особистою приватною власністю та поділу автомобіля скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів. Судові витрати по справі залишено за сторонами.

18 вересня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

У поданій заяві представник позивача вказував, що оскільки його апеляційна скарга задоволена частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 80% понесених витрат на правничу допомогу, докази на підтвердження понесення яких він надає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Указаний строк є процесуальним і за певних підстав може бути поновлений, а при відсутності таких підстав настають наслідки, передбачені статтею 126 ЦПК України, згідно із частиною другою якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року) у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, постанова за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 була прийнята судом 15 серпня 2023 року і отримана позивачем 18 серпня 2023 року. Заява про долучення доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу була подана 18 вересня 2023 року, тобто поза межами встановленого процесуальним законом строку. До закінчення судових дебатів представники ОСОБА_1 про намір подати докази понесення витрат на правничу допомогу не заявляли.

Питання про поновлення строку для звернення з відповідною заявою представник позивача ОСОБА_2 не порушував.

Крім того, згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що заява про стягнення судових витрат була подана представником позивача без підтвердження направлення її копії разом з доказами надання правничої допомоги відповідачеві, що позбавило його можливості заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат та доводити їх неспівмірність.

Вказані обставини свідчать про те, що позивачем не було дотримано строку та порядку звернення до суду із заявою про стягнення судових витрат.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання щодо розподілу судових витрат було вирішено під час прийняття постанови.

Так, хоча предметом апеляційного розгляду і була апеляційна скарга ОСОБА_1 , яку було частково задоволено, однак за наслідками апеляційного перегляду було частково задоволено як первісний, так і зустрічний позови, а тому суд дійшов висновку про доцільність залишення понесених судових витрат за кожною із сторін.

За таких обставин у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 277 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді