Провадження №2/522/6081/23
УХВАЛА

29 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі судді Косіциної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 796,11 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачеві було надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали на подання відзиву. 19 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позовну заяву, у якій позивач просив поновити строк для подання відзиву та врахувати сплату основної суми боргу під час вирішення справи посуді, а також відмовити у стягненні суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Виходячи з умов заяв по суті справи та додатків доданих до них, суд встановив наступне.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Дочірнім підприємством «СК-СЕРВІС» становить 11 796 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 11 (одинадцять) копійок. Проте, подаючи відзив, відповідач додав до нього копію платіжної інструкції №9316-9518-1829-1534 від 05.09.2023 року, згідно якої, позивачем на користь ДП «СК-СЕРВІС» було сплачено 11 797 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) гривень, внаслідок чого, спір, що існував між сторонами фактично вичерпаний.

26 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про відмову від позову та стягнення понесених судових витрат, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справ.

У ч.1 ст.133 ЦПК України вказано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд встановив, що згідно платіжної інструкції №4553 від 27.07.2023 року, сума сплаченого позивачем судового збору становить 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Тому, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позивачеві 50 відсотків сплаченого судового збору з Державного бюджету та стягнення 50 відсотків суми сплаченого судового збору з відповідача.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У статті 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Позов про стягнення заборгованості з-а комунальні платежі є типовим, а тому суд вважає. що 1500 грн. є саме такою витратою, що відповідає принципу неминучості та розумності.

Саме тому, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (однієї тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Керуючись ст.ст. 255 ч. 1 п. 2, 256 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Дочірнього підприємства «СК-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дочірньому підприємству «СК-СЕРВІС», суму сплаченого судового збору у розмірі 1342 гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Дочірньому підприємству «СК-СЕРВІС», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень 00 копійок.

Повернути Дочірньому підприємству «СК-СЕРВІС», з Державного бюджету суму сплаченого судового збору у розмірі 1342 гривні 00 (нуль) копійок.

Роз`яснити учасникам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя Косіцина В.В.