Провадження № 2/582/68/23
Справа № 582/128/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Жмурченка В. Д., за участі секретаря судового засідання Коваль В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти на утримання непрацездатної матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 20% від його грошового забезпечення, починаючи з часу служби в збройних силах України до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі 2500,00 грн., якої останній не вистачає, інших доходів не має, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її син ОСОБА_2 , який несе службу в ЗСУ за контрактом та отримує достойну заробітну плату.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не прибули, але останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, але надіслав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, оскільки він сплачує аліменти на утримання двох дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Розгляд справи просив провести без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, але кожен окремо надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, вважають їх необґрунтованими. На їх думку, вказаний позов подано з метою зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 просить задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши надані сторонами в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією актового запису про народження № 4 від 11.04.1986 (а.с.74).

Із позовної заяви слідує, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, розмір її пенсії становить 2500,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 окрім сина ОСОБА_2 , відповідача по справі, має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією актового запису про народження № 12 від 12.11.1983 (а.с. 73), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області № 333 від 23.08.2023 (а.с. 101).

Окрім того, 26.02.1983 позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , що підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу № 2 від 26.02.1983 (а.с. 72), останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та має наступний склад сім`ї: (дружина) ОСОБА_1 , 1962 року народження, про що свідчить довідка виконавчого комітету Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області № 53 від 23.08.2023 (а.с. 100).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Враховуючи наведене, суд погоджується із тим, що позивач ОСОБА_1 у правовому розумінні є непрацездатною особою в силу свого віку, оскільки такий висновок відповідає вимогам закону.

Крім цього, судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою непрацездатну матір, а саме фактів позбавлення позивача батьківських прав, ухилення від виконання материнських обов`язків щодо свого сина - відповідача у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження (ч. 3 ст. 4 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність становить 2093 гривні.

Таким чином, позивач отримує пенсію у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Натомість, положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів із дітей на утримання непрацездатних батьків.

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Розмір аліментів на батьків визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи. До уваги береться матеріальний та сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: дітей, дружини, чоловіка, а також своїх батьків. Також, до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів про те, що її матеріальне становище є настільки скрутним, що створює необхідність у сторонній, примусовій допомозі від її сина.

Тому, на переконання суду, під час розгляду даної справи не знайшов свого підтвердження той факт, що, враховуючи вік позивачки, її матеріальне забезпечення та стан здоров`я, вона потребує матеріальної допомоги у відповідній сумі.

Відмовляючи у позові суд також бере до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати батьків покладається на усіх дітей, тоді як ОСОБА_1 до іншого сина ОСОБА_8 із позовом не зверталась.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 202, 205 СК України, ст. 10, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко