САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1999/23
Провадження №2/726/319/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.10.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

28.08.2023, засобами поштового зв`язку, Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Поляк П.П., до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В позові посилається на те, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 20163 року у справі № 726/1389/16- ц, з врахуванням рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Також вказує і на те, що на виконанні у Заставнівському відділі Державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 52704243 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Долучає докази на підтвердження того, що донька проживає із позивачкою, а з 14.02.2017 перебуває на диспансерному обліку, як дитина, яка страждає затримкою статокінетичного розвитку внаслідок гіпоксичного ішемічного враження центральної нервової системи, синдром пірамідної недостатності, вальгусна деформація стоп.

Представник позивачки вказує, що з часу встановлення діагнозу донька сторін систематично проходить курс лікування та перебуває під постійним спостереженням невропатолога та травматолога. Дитина потребує покращеного харчування, систематичного оздоровлення, прийму вітамінно-мінеральних комплексів та інших добавок, заняттям лікувальною фізкультурою та масажем, а лікувальними заходами займається лише мати, якій не вистачає коштів на належне утримання дитини.

З посиланням на відповідні норми, просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми щомісячно на частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на тримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-16).

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Вищезазначений позов надійшов до суду поштою 28.08.2023 та того ж дня переданий на розгляд головуючому судді Асташеву С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 28.08.2023 (а.с.17).

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 29.08.2023 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 08 вересня 2023 року, яке у зв`язку із неявкою сторін відкладено на 02.10.2023, про що повідомлено сторони (а.с.19).

Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін.

Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте її представник адвокат Поляк П.П. скерував до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Погодився на винесення заочного рішення у справі, у випадку неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (відповідно до положень ст.ст.128-131 ЦПК України, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача, розміщеного на офіційному сайті Судової влади України), у судове засідання не з`явився, жодних клопотань не скерував, поважних причин неявки не повідомив.

Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та долучені до них докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 27 квітня 2016, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці, про що 29.03.2016 складено відповідний актовий запис № 693, а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Крім того судом встановлено, що Садгірський районний суд м. Чернівці своїм рішенням від 08.09.2016, у справі № 726/1389/16-ц, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 16.08.2016 і до досягнення повноліття (а.с.9).

Апеляційний суд Чернівецької області своїм рішенням від 07 жовтня 2016 року вищезазначене рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.09.2016, змінив збільшивши розмір стягуваних аліментів з 700 грн. до 1000 грн. (а.с.10-11).

Згідно даних Довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку № 551432 від 17.07.2023, ОСОБА_3 , 2016 року народження зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , 1988 року народження (а.с.12).

У відповідності до даних довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» Чернівецької міської ради № 506 від 18.07.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14.02.2017 року перебуває на «Д» обліку з приводу затримки статокінетичного розвитку внаслідок гіпоксичного ішемічного враження центральної нервової системи, синдром пірамідної недостатності, вальгусна деформація стоп. Неодноразово обстежувалася та проходила курс амбулаторного лікування, невропатолога, травматолога. За період спостереження 25.03.2016 профілактикою та лікувальними заходами займалася мати. На даний час дитина потребує медичного спостереження та відповідного лікування (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України неодноразово зазначав, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Суд при розгляді вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що позивачка вказує на недостатність стягуваних аліментів на утримання дитини, яка хворіє та потребує постійного спостереження та лікування, покращеного харчування, систематичного оздоровлення, прийму вітамінно-мінеральних комплексів та інших добавок, заняття лікувальною фізкультурою та масажу, а також відсутність добровільної домовленості між нею та батьком дитини, щодо зміни способу стягнення аліментів.

Більше того, позивач, як одержувач аліментів, має прерогативу на обрання того чи іншого способу стягнення аліментів.

Вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, передбачають право одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений у рішенні суду, незалежно від аргументації (зміни матеріального або сімейного становища, зміни стану здоров`я і т.д.), що не передбачена законодавчо як обов`язкова умова в цьому випадку.

Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою СК України.

Обов`язок батьків утримувати дитини є рівним та покладається як на матір дитини, так і на батька дитини.

Так, позивач вказує і про те, що донька проживає разом із нею та що саме вона займається лікуванням та утримує доньку, однак самотужки стає значно складніше забезпечувати належний рівень життя дитини, а з врахуванням стану здоров`я дитини, раніше встановлений спосіб стягнення аліментів та їх розмір не відповідає інтересам дитини, засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Тобто, раніше встановлений спосіб стягнення не достатньо та у неповній мірі забезпечує матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

При цьому відповідачем не надано суду даних про наявність у нього як платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, що унеможливлювали б сплату аліментів, а останній є фізично здоровим та працездатним.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Правові можливості платника аліментів в даному випадку обмежуються правом зменшення розміру аліментів у межах обраного одержувачем способу їх стягнення.

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних правових норм слідує висновок, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). Оскільки закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що батьки зобов`язані забезпечити дитині належне виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дитини, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та кращих інтересів ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Згідно вимог ч.2 та ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд, визначаючи час з якого слід змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, приймає до уваги, що згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги задоволення позову, у відповідності до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути 1 073 гривні 60 копійок судового збору на користь держави.

Також у позові міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та вказано про те, що документи на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу, будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 187, 192, 194, 196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 211, 259, 263-265, 268, 280-283, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , які стягуються на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.09.2016, у справі № 726/1389/16-ц, з врахуванням рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 07 жовтня 2016 року, у твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Садгірським районним судом м. Чернівці за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев