РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю секретаря Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.03.2023 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами прийняти рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2015 року у справі №130/1760/15-ц та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладена наступна позиція. 16.11.1997 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, у якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, сімейне життя з відповідачем у справі не склалося, а тому їхні шлюбні відносини були припинені шляхом розірвання даного шлюбу. Спільні діти залишились проживати із матір`ю позивачем ОСОБА_1 та син сторін у справі перебуває на утриманні матері, а дочка є повнолітньою працездатною особою та забезпечує себе самостійно. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду у справі №130/1760/15-ц від 29.07.2015 року присуджено до стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 600 грн на кожну дитину, а всього 1200 грн на обох дітей разом щомісячно, починаючи з 22.06.2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на момент її судового розгляду офіційно не працював. Згодом позивачу стало відомо про те, що батько дітей наразі офіційно працевлаштований, а місцем його роботи значиться ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес", де він працює вже близько трьох років. Вказана обставина стала відома позивачу у зв`язку із здійсненням аліментних виплат, які відраховуються роботодавцем з заробітної плати ОСОБА_2 автоматично. Тому, посилаючись на те, що обставини, які мали місце на час розгляду справи за позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі втратили свою актуальність, адже відповідач працевлаштований офіційно, а дитина в силу свого віку потребує більших матеріальних затрат з метою гідного забезпечення життєвих потреб, позивачем було прийнято рішення про звернення до суду з даним позовом (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.03.2023 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з розписки, позивач ОСОБА_1 28.03.2023 року отримала копію ухвали про відкриття провадження (а.с.28).

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.29) від 31.03.2023 року відповідач ОСОБА_2 особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.5) позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7) вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки КК "Добробут" від 07.03.2023 року №43 (а.с.4) позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , 2012 року народження.

Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.07.2015 року у справі №130/1760/15-ц (а.с.8-9) присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісяця, а всього в розмірі 1200 грн щомісячно на двох дітей, починаючи з 22.06.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Даним рішенням суду серед решти обставин встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює.

З довідки Жмеринського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 22.03.2023 року №9495 (а.с.24) вбачається, що на виконанні у Жмеринському відділі ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться виконавчий лист №130/1760/15-ц, виданий 14.08.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісяця, а всього в розмірі 1200 грн, починаючи з 22.06.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; аліменти утримуються із заробітної плати боржника, який працює у ТОВ "Жмеринський вагоноремонтний завод "Експрес", заборгованість відсутня.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, містять відомості, які мають значення щодо заявленого цивільного спору.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до вимог ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд враховує, що позивачем грунтовно доведено належними та допустимими доказами обставини того, що після ухвалення рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29.07.2015 року про стягнення аліментів, що присуджені до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , істотно змінився рівень життя, підвищились споживчі ціни та соціальні гарантії для їхнього неповнолітнього сина, включно із передбаченим законом відповідно збільшеним мінімальним прожитковим мінімумом для дитини віком від 6 до 18 року, періоду якого наразі відповідає вік останнього, а також вочевидь змінився матеріальний стан позивача у бік покращення з огляду на відсутність заборгованості по аліментам на утримання сина, тобто регулярної виплати її у достатньому розмірі за місцем його офіційного працевлаштування згідно даних органу державної виконавчої служби у порівнянні з тим, що на час присудження оспорюваних аліментів офіційно працевлаштованим відповідач не був, що доводиться наведеними вище доказами, натомість становлячи достатність підстав стосовно зміни присуджених аліментів за відповідним правом їх отримувача.

Відповідачем не заперечено ні в який спосіб вказаних обставин, а також не представлено суду жодних доказів щодо незадовільного стану власного здоров`я, змін свого сімейного стану, наявності у нього інших утриманців тощо.

Отже, саме за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, визначається спосіб стягнення коштів на утримання дитини.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року в справі №759/10277/18.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України 05.02.2014 року в справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, з урахуванням очевидного перевищення в теперішній час гарантованого законом мінімального розміру аліментів, який, виходячи з встановленого на час подачі позову прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, не може бути меншим 1416,5 грн, над розміром присуджених раніше аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд визначає наявність підстав для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів за позовом їх отримувача, відтак позовні вимоги в частині зміни присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі 600 грн. аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , аліментів, із визначенням їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника підлягають задоволенню судом, оскільки такий розмір аліментів сукупно із спільним обов`язком позивача надання самостійно утримання неповнолітній дитині становитиме достатність такого утримання неповнолітнього сина сторін.

При цьому, вказаний розмір аліментів у зазначеній частці від заробітку заздалегідь не перевищуватиме обмеженого законом утримання 1/2 частини заробітної плати на стягнення аліментів, тобто не становитиме непомірного обов`язку для платника.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за відповідною ставкою щодо вимог майнового характеру фізичної особи, від сплати якого при подачі позову звільнений позивач за даним предметом спору.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, 4 ст.137 ЦПК України).

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 року в справі 820/479/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання правової допомоги №06.03/23 від 06.03.2023 року (а.с.10-11), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для розгляду справи (а.с.12), акт приймання-передачі наданих послуг від 09.03.2023 року (а.с.13), рахунок №09.03 від 09.03.2023 року (а.с.14).

Враховуючи надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на отримання правничої допомоги адвоката у сумі 2000 грн, суд доходить висновку про необхідність їх компенсації шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 у вказаному сплаченому розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.10, 12, 13, 19, 89, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", ст.179-184,192 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 гривень щомісячно згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2015 року, та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2015 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 гривень щомісячно припинити з дня набрання законної сили даним рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 ) 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.