Справа № 191/2683/23
Провадження № 2/191/674/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради, треті особи: Кислянський ліцей Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Зайцівська сільська рада, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради, треті особи: Кислянський ліцей Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Зайцівська сільська рада, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 справа №191/2426/20 визнано незаконним і скасовано наказ Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №54-к/тр від 10.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя французької мови Зайцівської філії І-ІІ ступенів Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельникіського району Дніпропетровської області на підставі п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України та п.п.2 п.3 розділу X Закону України «Про повну загальну середню освіту». Рішення в частині поновлення підлягало негайному виконанню.

Оскільки відбулася заміна назви навчального закладу - відповідача Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, поновлення на роботі позивача ОСОБА_1 мало бути виконано Кислянським ліцеєм Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

20.02.2023 на підставі наказу №19-к/тр Кислянський ліцей Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області поновив її на посаді вчителя французької мови з оплатою праці згідно з чинним законодавством України відповідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №191/2426/20 від 24.01.2023.

На підставі рішення третьої сесії VII скликання Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 15.12.2017 №26-3/УП, наказу відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 02.01.2019 №7, Положення про централізовану бухгалтерію відділу освіту виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Положення (нова редакція) про відділ освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради (додаток 1 до рішення №48-1/ VII від 28.12.2017) - розпорядником коштів є Відділ освіти Виконавчого комітету Зайцівської сільської ради.

Під час розгляду справи про поновлення на роботі ОСОБА_1 питання щодо стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу не було вирішено.

20.02.2023 на підставі наказу №19-к/тр Кислянський ліцей Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області поновив ОСОБА_1 на посаді вчителя французької мови з оплатою праці згідно з чинним законодавством України відповідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №191/2426/20 від 24.01.2023. Роботодавець не провів її оплату праці за період вимушеного прогулу. Середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню за період з 10.08.2020 по 20.02.2023. 10.08.2020 її звільнено з роботи. У довідці Відділу освіти Виконавчого комітету Зайцівської сільської ради від 15.02.2022 № 74 наведено розрахунок середньомісячної заробітної плати, який здійснено з урахуванням заробітної плати за червень - липень 2020 року. Згідно з цією довідкою середньомісячна заробітна плата становить 10 012,66 грн. Тому останніми двома повністю відпрацьованими її місяцями роботи є червень 2020 року та липень 2020 року, в яких було 44 робочі дні. Отже, середньоденна заробітна плата позивачки становить 10012,66 : 44 робочих дні = 227,60 грн. Середній заробіток за час її вимушеного прогулу з 10.08.2020 по 20.02.2023 включно становить 144526 грн. (227,60 грн. х 635 робочих днів) з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Оскільки її права у сфері трудових відносин були порушені, то вона має право на відшкодування їй моральної шкоди. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких вона зазнала, їх тривалість, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, характер порушення її права, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя (зокрема, звернення до судів за захистом порушеного права), підлягає відшкодуванню моральної шкоди у розмірі 10000 грн., що на її думку є обґрунтованим.

Просить стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Зайцеве, вул.Центральна,10,) на її користь 144526,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів, моральну в розмірі 10000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1595,26 грн.

Представник позивача Наконечна Т.М. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Гринько С.В. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення згідно чинного законодавства.

Представник виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Батура В.В. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення згідно чинного законодавства.

Представник Кислянського ліцею Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Шмагайло Н.В. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи: Зайцівська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, відділ освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимиги задоволено частково, визнано незаконним і скасовано наказ Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №54-к/тр від 10 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя французької мови Зайцівської філії І-ІІ ступенів Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України та п.п.2 п.3 розділу Х Закону України «Про повну загальну середню освіту»; поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя французької мови Комунального закладу освіти Кислянського ліцею Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено, а саме у стягненні з Комунального опорного закладу освіти «Кислянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10 серпня 2020 року до дня поновлення її на роботі, оскілки вказаний заклад не є розпорядником коштів, тобто не є належним відповідачем у справі. Рішення набрало законної сили 31 травня 2023 року.

Наказом Кислянського ліцею Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №19-к/тр від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя французької мови Кислянського ліцею Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з 20 лютого 2023 року з оплатою праці згідно з чинним законодавством України відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області№191/2426/20 від 24 січня 2023 року. Даний факт також підтверджується відповідним записом в трудовій книжці ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради №74 від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 дійсно працювала в комунальному опорному закладі освіти «Кислянська загальноосвітня шкода І-ІІІ ступенів» Зайцівської сільської ради на посаді вчителя іноземної мови. Середньомісячна заробітна плата становить 10012,66 грн.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений роботодавцем.

За приписами ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В розрахунку , здійсненого позивачем, зазначено, що період вимушеного прогулу позивача за період часу з 10 серпня 2020 року по 20 лютого 2023 року становить 635 робочих дня, середньоденна заробітна плата складає 227,60 грн., а тому загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає виплаті позивачу становить 144526,00 грн. (635 робочих дня х 227,60 грн.) без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів.

Судом перевірено вказаний розрахунок та зроблено висновок про те, що позивачем невірно розраховано середньоденну заробітну плату та кількість робочих днів в період часу з дня звільнення до поновлення на роботі, у зв`язку з чим остаточна сума , яка підлягає стягненню, також розрахована невірно.

Так, останніми двома місяцями перед звільненням позивача з роботи були червень та липень 2020 року. Заробітна плата за червень 2020 року складала 11122,08 грн., за липень 2020 року 13539,87 грн. Кількість робочих днів у червні 2020 року 20, у липні 23. Таким чином, середньоденна заробітна плата повинна бути розрахована наступним чином: (11122,09 + 13539,87) : 43 = 573,53 грн. Кількість робочих днів з 10.08.2020 по 20.02.2023 625. Отже, середній заробіток, який підлягає виплаті , становитиме 358456,25 грн. (573,53 грн. х 625 днів).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд враховує, що частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що сторони у судове засіданні не з`явилися, позивачем позовні вимоги не змінювалися, суд самостійно позбавлений можливості збільшити розмір заявлених вимог, а тому приходить до висновку про необхідність їх задоволення в межах суми , зазначеної у позові.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження своїх вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначив лише перелік обставин, які, на його думку, свідчать про заподіяння йому моральної шкоди, однак позивачем не надано будь-яких доказів у розумінні ст. 79, 81 ЦПК України на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру саме внаслідок неправомірних дій відповідача та з яких міркувань виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 825/1030/17.

Разом з тим, суду слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

В постанові Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі №464/3789/17 викладена правова позиція, згідно якої виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

З позовної заяви вбачається, що протиправні дії відповідача, які полягають у незаконному звільненні, викликали у позивача почуття тривоги, занепокоєння, стресу, розчарування, відчуття несправедливості, тривалої невизначеності та інші негативні переживання, змусили витрачати час і зусилля для поновлення порушених прав, тобто позивач зазнав моральної шкоди.

Однак, такі доводи не можуть слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Беручи до уваги те, що позивачем не доведено і не надано суду відповідних доказів завдання їй моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині вимог.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд вважає необхідним в їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1445,26 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.4, 5, 10, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Зайцеве, вул.Центральна,10,) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 144526 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот двадцять шість) грн. 00 коп. з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу - відмовити.

Стягнути з Відділу освіти виконавчого комітету Зайцівської сільської ради (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Зайцеве, вул.Центральна,10,) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1445 (одна тисячі чотириста сорок п`ять) грн. 26 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду

Суддя Я. Ю. Костеленко