Справа № 177/1976/23
Провадження № 2/177/844/23
У Х В А Л А

03.10.2023 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , 02.10.2023 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просить припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на 3/8 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «Б», сараю «В», сараю «Е», погреба «Г», вбиральні «Д», паркану № 1 та визнати за позивачем право власності на вказану частку цього домоволодіння, присудивши ОСОБА_2 за рахунок позивача грошову компенсацію у розмірі 22500,00 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн та зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, зазначених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме.

Так, відповідно до п. 3, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» від 22.12.1995 № 20 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Як слідує зі змісту позовної заяви та долучених до неї матеріалів, позивачем визначено ціну позову в розмірі 22500,00 грн. Однак, у порушення наведених вище положень, позовна заява не містить обґрунтування та доказів визначеної ціни позову та не зазначено відомостей щодо підтвердження реальної вартості об`єкта майна, з приводу якого заявлено спір, саме на час звернення до суду з позовом, оскільки ціну позову визначено виходячи з ринкової вартості спірного нерухомого майна, станом на 18.06.2021, тобто фактично за 2 роки 3 місяці, що передували зверненню до суду.

Окрім того, позивачем не надано доказів про внесення на депозитний рахунок суду вартості 3/8 часток спірного нерухомого майна.

Зі змісту ч. 2 ст. 365 ЦК України слідує, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Таким чином, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 367/7792/16-ц зазначено: «рішеннями Європейського суду з прав людини неодноразово (зокрема, у справі «Андрій Руденко проти України», заява № 35041/05), зроблено висновок про порушення національними судами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з тих підстав, що суди за вимогою інших співвласників позбавили особу права власності на належну їй частку квартири з порушенням правил щодо попереднього внесення суми відшкодування вартості такої частки на депозит суду, не врахувавши, що встановлена ст. 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників, є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди».

Положення ст. 365 ЦК України не містять посилання на те, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду.

Разом з тим, оскільки позивачем подано до суду позов у порядку вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки в спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: надати докази про дійсну вартість нерухомого майна на день звернення до суду, зазначити ціну позову на день звернення до суду, у разі необхідності, здійснити доплату судового збору за наступними реквізитами: ГУК у Дн-кій обл./м. Кр. Ріг/22030101, код отримувача 37988155, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0004645, код класифікації доходів бюджету 22030101 та надати оригінал документа про сплату судового збору; внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі вартості частки майна, на яку заявлена вимога про припинення права особи у спільному майні (призначення платежу: оплата в якості компенсації вартості нерухомого майна, ПІБ особи, яка вносила кошти, , Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0017442) та надати суду документ, що підтверджує сплату таких коштів.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві та його представнику за адресами, вказаними в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк. У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: