СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19411/21

пр. № 2/759/173/23

18 вересня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гівчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» (м. Київ, вул. Чистяківська, 19А), КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» (02089, м. Київ, пр-т. Броварський, 2, ) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Олексієнко М.М. , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеною позовною заявою у якій просить стягнути 74359,10 грн. шкоди заподіяної внаслідок дій відповідача, 7364,71 грн. інфляційної складової, 1954,36 грн. штрафних санкцій, 908,00 грн. судового збору, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 14500,00 грн. В обгрунтування позову посилається на завдання КП «Центр організації дорожнього руху» матеріальної шкоди позивачу внаслідок протиправної поведінки, яка полягає у бездіяльності останнього - не забезпеченні безпеки дорожнього руху в м.Києві на пр.Броварський, 105 при утриманні дорожніх знаків Деснянського району Києва, а саме: не відновлення дорожнього знаку 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку" з щитом розміткою на ньому 2-3, що спричинило скоєння дорожньої-транспортної пригоди. Факт завдання шкоди підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 19.01.2021 р. згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 74359,00 грн. Стягнення штафних санкцій за ст.625 ЦК України обгрунтовує Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі №910/10156/17 відповідно до якої приписи ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань та може виникати не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2021 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.11.2021 р. на адресу суду від представника Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що дорожній знак 4.7, який знаходиться за адресою: м.Київ, просп.Броварський, 105-А дійсно перебуває на балансі та відповідає схемі розташування дорожній знаків. Однак дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок проведення дорожніх робіт на цій ділянці дороги, відтак організація дорожнього руху та зокрема, встановлення дорожніх знаків з метою забезпечення учасників дорожнього руху вичерпною інформацією щодо змін у дорожній обстановці повинна бздійснюватись уповноваженими службовими особами дорожньо-експлуатаційної організації, яка проводила такі роботи. Додатково вказує, що до 30.10.2020 р. до відповідача не надходило жодних повідомлень про відсутність дорожнього знаку 4.7. з розміткою 2.3. на вказаній ділянці дороги. Також заперечує щодо нарахування процентів на суму шкоди, вказуючи, що це є подвійною мірою відповідальності.

30.11.2021 р. у судовому засіданні подано відповідь на відзив, де вказується, відповідальний за ділянку дороги є КП «Центр організації дорожнього руху», яке не виконавши вимоги п.10.6.5 ДСТУ 4100-2014 допустив створення аварійної ситуації та пошкодження авто "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до наданих відповідачем доказів, а саме, схеми розсташування дорожніх знаків, за розміщення яких несе відповідальність відповідач, що ним не заперечується. Посилання відповідача на несвоєчасне повідомлення про відсутність дорожнього знаку не є відставою для звільнення від відповідальності. Оскільки саме бездіяльність відповідача призвело до ДТП позов підлягає задоволенню.

08.12.2021 р. на адресу суду надійшли заперечення відповідача, у яких йдеться про обов`язок юридичної особи, що здійснює ремонт автомобільної дороги, забезпечувати належну організацію дорожнього руху, внаслідок чого представником відповідача надано не вірну правову оцінку подіям, що відбулися 11.10.2020 р. о 22:55 год. за адресою: м.Київ, просп.Броварський, 105-А та помилково визначено КП «Центр організації дорожнього руху» відповідачем у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2022 р. залучено до участі у справі як співвідповідача - КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва».

29.11.2022 р. від КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказується, що Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2021 р. встановлено відповідальну особу, яка повинна відшкодувати шкоду, а саме КП «Центр організації дорожнього руху». Окрім того, працівниками поліції, які прибули на місце ДТП не було притягнуто КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» до відповідальності. КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» виконуючи дорожні роботи, зняли верхній шар асфальту та не втручались в роботу організації дорожнього руху, не змінювали її. Тимчасові дорожні знаки - попереджувальний 1.37 (дорожні роботи) та заборонний 3.29 (обмеження швидкості) були встановлені за 100 м. ділянки виконання робіт, проте відео, надане позивачем є обрізаним приблизно за 20-30 метрів до зазначеної ділянки. Таким чином, ДТП спричинило саме відсутність постійного знаку, встановлення яких відноситься до компетенції КП «Центр організації дорожнього руху».

29.12.2022 р. від представника відповідача КП «Центр організації дорожнього руху» надійшли додаткові пояснення, у заперечення позовних вимог вказує на не забезпечення КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» в місці проведення ремонтних робіт безпечних умов дорожнього руху, чим порушив вимоги нормативно-правових актів, які конкретно зазначають про обов`язок юридичної особи, що здійснює ремонт автомобільної дороги, забезпечувати належну організацію дорожнього руху, внаслідок чого сталась ДТП у якій транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень.

14.02.2023 р. від представника КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» надішли пояснення у справі. Відповідно до яких співвідповідач підтримує позицію, що ДТП спричинило відсутність дорожнього знаку 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", встановлення якого відноситься до компетенції КП «Центр організації дорожнього руху». Зняття верхнього шару асфальту жодним чином не впливає на схему організації дорожнього руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2023 р. задоволено клопотання Гівчак Н.В. , яка представляє інтереси Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» про витребування доказів від КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва», витребувано від Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва» документацію (ордер, затверджена тимчасова схема організації дорожнього руху) щодо організації дорожнього руху під час проведення дорожніх робіт за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 105-А у вересні-жовтні 2020 року.

11.07.2023 р. у судовому засіданні допитано свідка - ОСОБА_5 головного інженера КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва». У своїх поясненях вказує, що КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» було встановлено тимчасові дорожні знаки - попереджувальний 1.37 (дорожні роботи) та заборонний 3.29 (обмеження швидкості) були встановлені за 100 м. ділянки виконання робіт, проте на відео їх не видно. Ремонтні роботи проводились за день-два до дня ДТП. При цьому їх проведення не передбачає зняття дорожнього знаку 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку".

18.09.2023 р. представником КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва» надіслано додаткові пояснення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовльнити.

Представник відповідача Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі.

Представник відповідача КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва" у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату та час розгляду справи. Подала до суду заяву про відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 30.10.2020 р. (справа №755/15539/20) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2021 р. (справа №33/824/2757/2021) постанову Деснянського районного суду с.Києва від 16.04.2021 р. скасовано, прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Судом апеляційної інстанції встановлено, що порушення КП «Центр організації дорожнього руху» своїх обов`язків щодо предмету його діяльності може бути підставою для цивільно-правової відповідальності самого підприємства, а не ОСОБА_7 як начальника відділу експлуатації ТЗРДР Деснянського району.

Згідно п. 2.1 Статуту Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» від 05.01.2018 р. №10, підприємство створено з метою забезпечення комфортних та безпечних умов для учасників дорожнього руху шляхом здійснення заходів з організації дорожнього руху та поліпшення пропускної спроможності на вулично-дорожній мережі міста Києва.

Предметом діяльності підприємства є, зокрема, встановлення/будівництво, утримання та експлуатація технічних засобів регулювання дорожнього руху (світлофорних об`єктів, дорожніх знаків та інших технічних засобів регулювання дорожнього руху) (п.2.2.3 Статуту). А також проведення моніторингу дорожньо-транспортної ситуації на вулично-дорожній мережі Києва (п.2.2.16 Статуту).

Відповідно до п.2.1 Положення про відділ експлуатації ТЗРДР, затвердженого першим заступником директора КП «Центр організації дорожнього руху» від 10.01.2019 р., основними завданнями підприємтсва є своєчасне технічне обслуговування та утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху в належному стані в закріпленому за відділом районі, що знаходиться на балансі підприємства, згідно нормтаивно-правових документів.

На підставі п.3.1. Положення підприємство виконує такі функції, у тому числі, забезпечує цілодобове відстеження роботи та оперативний ремонт світлофорних об`єктів, дорожніх знаків на вулично-шляховій мережі відповідного району м.Києва.

Згідно довідки КП «Центр організації дорожнього руху» балансоутримувачем дорожнього знаку 4.7 на просп.Броварському 105 у м.Києві є КП «Центр організації дорожнього руху».

Згідно графіку КП «Центр організації дорожнього руху» планово-профілактичні роботи з обслуговування дорожніх знаків по просп.Броварському проводились з 07.09.2020 по 18.09.2020 р. за результатами якого відсутність дорожнього знаку не встановлено, про що складено відповідний акт.

З матеріалів запису відеореєстратора, наданого позивачем, вбачається відсутність дорожнього знаку 4.7 на ділянці дороги на просп.Броварському 105 у м.Києві.

З ст. 3 Статуту Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва" вбачається, що підприємство створено з метою забезпечення безпеки дорожнього руху трапспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Предметом діяльності якого є: виконання комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів і т.д.

Згідно відповіді на запит КП «Центр організації дорожнього руху» наданої КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» №053/46-1959 від 06.12.2021 р., за дорученням КК "Київавтодор" комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд Дніпровського району м. Києва" упродовж вересня-жовтня 2020 р. проведено середній ремонт вулично-дорожньої мережі на ділянці дороги за адресою: м.Київ, просп.Броварський 101-105а.

З наведеного слідує, що КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» є відповідальною особою за здійснення ремонтних робіт на вищевказаній ділянці дороги.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на момент ДТП) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на момент ДТП) власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом пунктів 5, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг.

Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (Постанова КГС ВС від 16.04.2020 р. № 904/5489/18).

Згідно п.2.2.3 Статуту предметом діяльності КП «Центр організації дорожнього руху» є, зокрема, встановлення/будівництво, утримання та експлуатація технічних засобів регулювання дорожнього руху (світлофорних об`єктів, дорожніх знаків та інших технічних засобів регулювання дорожнього руху).

Факт перебування дорожнього знаку 4.7. на балансі КП «Центр організації дорожнього руху» підтверджується п.5 розпорядження Київської міської державної адміністрації №398 від 21.03.2005 р. та не заперечується відповідачем.

При цьому важливо відмітити, що на підставі п.3.1. Положення про відділ експлуатації ТЗРДР, затвердженого першим заступником директора КП «Центр організації дорожнього руху» від 10.01.2019 р., підприємство виконує такі функції, у тому числі, забезпечує цілодобове відстеження роботи та оперативний ремонт світлофорних об`єктів, дорожніх знаків на вулично-шляховій мережі відповідного району м.Києва.

Згідно ст. 9 Закону України "Про дорожній рух", до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України "Про дорожній рух", організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Як встановлено Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 30.10.2020 р. (справа №755/15539/20), яка має преюдиційне значення для справи, якщо б власник даної ділянки дороги виконав вимоги п. 10.6.5 ДСТУ 4100-2014, а саме - встановив знаки 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку" з можливістю під знаком встановити щит з нанесенням розмітки на ньому 2.3 та було б нанесено тимчасову розмітку помаранчевого кольору, чим саме забезпечилося б належне та якісне обслуговування доріг, то ОСОБА_2 зміг би уникнути зіткнення із острівцем безпеки. ОСОБА_2 , як водій, має право розраховувати на те, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Власник ділянки дороги, не виконавши вищезазначені вимоги п. 10.6.5 ДСТУ 4100-2014, допустив створення умов для пошкодження автомобіля "HYUNDAI ACCENT", та створив небезпечну ситуацію для життя і здоров`я ОСОБА_2 .

З вищенаведеного слідує, що КП «Центр організації дорожнього руху» є відповідальною особою за встановлення, утримання та експлуатацію дорожнього знаку 4.7. відсутність якого призвела до виникнення аварійної ситуації на ділянці дороги в АДРЕСА_2 та завданню матеріальних збитків позивачу.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка КП «Центр організації дорожнього руху» виявилась у бездіяльності, яка полягає у невиконанні вимог нормативно-правових акті щодо належного утримання дорожнього знаку 4.7. "Об`їзд перешкоди з правого боку", що прямо входить до предмету їх діяльності. Внаслідок такої протиправної поведінки, яка порушує імперативні норми права, порушено права позивача на зручні і безпечні умови руху.

Підставою деліктної відповідальності є вина - психічне ставлення особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння. Стаття 614 ЦКУ розрізняє дві форми вини: умисел та необережність.

В даному випадку вина КП «Центр організації дорожнього руху» полягає у необережності, оскільки юридична особа не передбачала можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити, тобто не передбачала можливість настання наслідків своїх дій, хоча могла та повинна була їх передбачити.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Завдання шкоди позивачу підтверджується матеріалами справи, зокрема, висновком судового експерта №144/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 19.01.2021 р. за яким встановлено розмір матеріального збитку завданого транспортному засобу "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 .

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №902/320/17).

Протиправна поведінка КП «Центр організації дорожнього руху», що виявилась у бездіяльності, яка полягає у невиконанні вимог нормативно-правових акті щодо належного утримання дорожнього знаку 4.7. "Об`їзд перешкоди з правого боку призвела до заподіяння власнику транспортного засобу матеріальної шкоди. Тобто, в даному випадку шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Щодо розміру відшкодування.

Згідно висновку судового експерта №144/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 19.01.2021 р. розмір матеріального збитку завданого транспортному засобу "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого при ДТП складає 39056,70 грн.

Згідно Додатку 3 до висновку №144/1 калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля"Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 складає 74359,44 грн.

При цьому, як визначає експерт у своєму дослідженні, вартість відновлювального ремонту визначається як грошові втрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомлектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, якиз зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ.

Згідно з п.1.6. Методики під поняттям «фізичний знос» розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників. Досить важливим є те, що коефіцієнт застосовується виключно до вартості пошкоджених деталей та які підлягають заміні.

Висновок експерта щодо визначення розміру матеріального збитку здійснено з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу, оскільки для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (деталі, частини автомобіля) будуть використані нові вузли, деталі, комплектуючі.

Таким чином, на підставі вказаного експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного позивачем, розмір матеріального збитку завданого транспортному засобу "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого при ДТП складає 39056,70 грн. та підлягає стягненню з КП «Центр організації дорожнього руху».

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа N 686/21962/15-ц).

У контексті наведеного безпідставними є доводи позивача про стягнення 7364,71 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1954,36 грн., оскільки між сторонами виникли правовідносини із завдання шкоди, що не є грошовим зобов`язання.

Посилання представника позивача на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі №910/10156/17 відповідно до якої приписи ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань та може виникати не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі, судом не береться до уваги, тому що стосується інших правовідносин - щодо безпідставного одержання чи збереження грошових коштів.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник позивача у позовній заяві заявив вимогу про стягнення з відповідача 14500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Представник КП «Центр організації дорожнього руху» у заперечення вказаних вимог, зазначає, що згідно договору про надання правової допомоги №20/10/20-124-4 від 20.10.2020 р. адвокат надає клієнту правову допомогу в якості захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, власника майна у справі про адміністративне правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та надання послуг в Дніпровському районному суді м.Києва, Київському апеляційному суді. Відтак умови вказаного договору до цивільної справи №759/19411/21, що розглядається Святошинським районним судом м.Києва відношення не мають, відтак він не є належним доказом у справі.

Судом встановлено, що за п.1.1 договору №20/10/20-124-4 про надання правової допомоги від 20.10.2020 р., укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Олексієнком М.М., замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу в якості захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, власника майна у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП по протоколу ДПР18№002270 та надання послуг в Дніпровському районному суді м.Києва, Київському апеляційному суді в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Додатковою угодою №1 до договору №20/10/20-124-4 про надання правової допомоги від 20.10.2020 р., сторони визначили, що варість послуг виконавця за складення заперечення на протокол становить 3500,00 грн., участь представника у судовому засіданні 1500,00 грн.

20.10.2020 р. ОСОБА_2 сплачено адвокату Олексієнко М.М. 5000,00 грн. за договором про надання правової допомоги №20/10/20-124-4 від 20.10.2020 р., що підтвердждується квитанцією до прибуткового касового ордера.

У подальшому, між позивачем та адвокатом Олексієнком М.М. укладено договір про надання правової допомоги №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р. предметом якого є представництво інтересів клієнта в судах України усіх рівнів щодо відшкодування шкоди у зв`язку з ДТП.

Додатковою угодою №1 до договору №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р. визначено, що вартість послуг адвоката за надання правничих послуг (складення позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань та інших необхідних процесуальних документів) становить 7500,00 грн.

Згідно меморіального ордеру АТ КБ "Приватбанк" від 01.07.2021 р. позивач перерахував на банківський рахунок адвоката 7500,00 грн. за договором №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховується: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Слід зазначити, що необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) .

На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги надано: договір про надання правової допомоги №20/10/20-124-4 від 20.10.2020 р., договір про надання правової допомоги №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р., додаткову угоду №1 до договору №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р., меморіальний ордер АТ КБ "Приват Банк" від 01.07.2021 р. про оплату послуг за договором №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р. у розмірі 7500,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера про оплату послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Заперечення представника відповідача щодо відшкодування витрат на правову допомогу з підстав, що умови договору №20/10/20-124-4 від 20.10.2020 р. до цивільної справи, яка розглядається Святошинським районним судом м.Києва відношення не мають, судом частково приймаються до уваги, однак, суд зауважує, що окрім цього представником позивача суду надано договір про надання правової допомоги №30/06/21-ЦС від 30.06.2021 р. за умовами якого адвокат здійснює представництво інтересів клієнта в судах України усіх рівнів.

Суд вважає, що договір про надання правової допомоги №20/10/20-124-4 від 20.10.2020 р., предметом якого є захист інтересів особи у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у Дніпровському районному суді м.Києва та відповідно квитанція до прибуткового касового ордера про оплату послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн. за вказаним договором, не відносяться до даної справи про відшкодування шкоди. Відтак доказово підтвердженими є витрати у розмірі 7500,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи розмір витрат на правову допомогу, які є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову і пов`язані з розглядом цивільної справи про відшкодування шкоди, що підтверджується вищевказаними доказами про здійснення фактичної оплати та відповідає правовій позиції Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, а також зважаючи на положення п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з КП «Центр організації дорожнього руху» витрати на правову допомогу у розмірі 3502,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із чим, із КП «Центр організації дорожнього руху» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 424,00 грн.

Керуючись: ст.ст.6-13,18,19,71-79,89,141,259,263-265,268,273 ЦПК України,ст. ст. 1166,1187 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» (м. Київ, вул. Чистяківська, 19А), КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» (02089, м. Київ, пр-т. Броварський, 2, ) про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», (м. Київ, вул. Чистяківська, 19А) на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 39056,70 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», (м. Київ, вул. Чистяківська, 19А) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 424,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 12500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова