Справа № 502/1279/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та

визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіпро встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Мати позивача, ОСОБА_3 , будучи дружиною померлого ОСОБА_2 прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом з ним за однією адресою на день його смерті.

Мати позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді: 1/2 частини ОСОБА_2 та її 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_3 . Позивач, будучи дочкою померлої ОСОБА_3 прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом з нею за однією адресою на день її смерті та звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ОСОБА_3 . Однак їй нотаріусом було роз`яснено, що через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. На теперішній час вищевказане унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 20,1 кв.м. та загальною площею 39,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, убиральні - літ. В, сараю літ. Г., дворових споруд - № 1-5, в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в підготовче судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28.01.1964 року зареєстрованого та виданого Кілійським міськбюро ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , 1936 року народженнята ОСОБА_4 , 1936 року народження, зареєстрували шлюб 28.01.1964 року, про що зроблено актовий запис за № 18. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 », /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.04.1964 року в Кілійському міськбюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 300 встановлено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.10.1982 року зареєстрованого та виданого рай ЗАГС м. Кілія Одеська область встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 23.10.1982 року, про що зроблено актовий запис за № 171. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 », /а.с.6/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 41, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кілія Кілійський район Одеська область, /а.с.9/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 177, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кілія Кілійський район Одеська область, /а.с.10/.

З Витягу з рішення № 366 від 27.11.1997 року виданого Виконавчим комітетом Кілійської міської ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства, в приватну власність, /а.с.15/.

Відповідно до технічного паспорту від 17.05.2023 року, виготовленого Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 20,1 кв.м. та загальною площею 39,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, убиральні - літ. В, сараю літ. Г., надвірних споруд - № 1-5, /а.с.12-14/.

Згідно довідки № 2306 від 09.06.2023 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано, /а.с.11/.

З акту депутата Кілійської міської ради від 16.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом з нею однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство та доглядала за ОСОБА_3 , лікувала її, а після її смерті здійснювала її поховання, /а.с.30/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 73742254 від 29.08.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, /а.с.25/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 73742273 від 29.08.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , як заповідача відсутня, /а.с.26/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 73742187 від 29.08.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась, /а.с.27/.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 73742200 від 29.08.2023 року, сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області встановлено, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 , як заповідача відсутня, /а.с.28/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 20,1 кв.м. та загальною площею 39,6 кв. м., літньої кухні літ. Б1, убиральні - літ. В, сараю літ. Г., надвірних споруд - № 1-5, в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан