Номер провадження: 22-ц/813/5970/23
Справа № 519/339/23
Головуючий у першій інстанції Лемць С.П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Гуденка Д.О.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, третя особа Міністерство оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 14 квітня 2023 року, постановлену Южним міським судом Одеської області у складі: судді Лямця С.П. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, третя особа Міністерство оборони України про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Южного міського суду Одеської області від 14 квітня 2023 року, якою провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, третя особа Міністерство оборони України про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, якою провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Роз`яснено ОСОБА_1 її право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу Южного міського суду Одеської області від 14 квітня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин по справі, оскільки заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 з 21 вересня 2001 року до дня його загибелі в результаті бойових дій у зв`язку із військовою агресією російської федерації 13 березня 2022 року, посилаючись на спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Одеським ОТЦКСП їй було в цьому відмовлено. Зазначає, що в позовній заяві нею не оскаржувалися будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Заявниця вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю в подальшому нею може використовуватись не тільки в сфері отримання соціального забезпечення, а й в інших сферах, які необхідні будуть заявниці.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, від представника третьої особи Міністерства Оборони України надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Вказане у відповідності до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивувала, тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який рішенням Южного міського суду Одеської області був припинений. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбу позивачка з ОСОБА_5 продовжували проживати однією сім`єю і вести спільне господарство без повторної реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась друга дитина - ОСОБА_4 .

У весь час позивачка із ОСОБА_5 вели спільне господарство і мали спільний бюджет, спілкувалися як подружжя, планували своє життя, обговорювали питання фінансового характеру, мали спільні права та обов`язки. Третіми особами їхні відносини сприймалися як подружні. Разом сім`єю відпочивали, вирішували різноманітні побутові проблеми.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації Указами Президента України від 24.02.2022 №64/2022 « Про проведення воєнного стану в Україні», від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 № «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території України з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан.

ОСОБА_5 був призваний до лав Збройних Сил України.

13 березня 2022 року в результаті бойових дій ОСОБА_5 був вбитий.

Після чого, позивачка звернулась до Одеського ОТЦКСП для отримання на підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якими є відповідачі по справі як діти та мати загиблого, на що їй було відмовлено та повернуто документи на доопрацювання, запропоновано звернутися до суду.

Тому позивачка просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю (спільного проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків) з 21.09.2001 по 13.03.2022 з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті бойових дій, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації.

Міністерство оборони України звернулось з заявою про закриття провадження, посилаючись на постанову Верховного Суду від 22 березня 2023 у справі 290/289/22-ц, де Верховний Суд дійшов до висновку, про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у спірних правовідносинах, коли це має на меті реалізацію права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, відтак цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, тому представник Міністерства оборони України просив закрити провадження по справі.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

За статтею 16-1 цього Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року N 975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

За змістом пункту 10 Порядку, особи, які претендують на отримання одноразової грошової допомоги в разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, мають підтвердити належними документами свій статус як членів сім`ї, батьків чи утриманців загиблого.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції правильно констатував, що між заявницею та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу задля призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а тому не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

За практикою Верховного Суду, з врахуванням визначених законом завдань цивільного судочинства, є недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, правильним є висновок суду, що вимоги заявниці про встановлення факту спільного проживання та ведення домашнього господарства з її чоловіком з ОСОБА_5 , який загинув під час участі у бойових діях у війні з росією, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Висновки суду цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.03.2023 року по справі № 290/289/22-ц, постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі N 539/4118/19.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що нею ніяким чином не зазначені вимоги про оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а лише про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки із загиблим ОСОБА_5 , не впливають на наведений висновок про віднесення спору по теперішній справі до юрисдикції адміністративного суду, оскільки Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, тобто виступає у правовідносинах як суб`єкт владних повноважень - орган державної влади. Крім того, як йшлося вище, судом вірно враховано правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу, а статус, який намагається позивачка довести, має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Не може бути взято до уваги як підставу для скасування законного судового рішення по справі доводи заявниці про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю позивача із загиблим чоловіком в подальшому може використовуватися не тільки в сфері отримання соціального забезпечення, а й в інших сферах, які необхідні будуть їй, оскільки під час встановлення юридичного факту обов`язковою складовою є зазначення мети, задля якої такий факт встановлюється. Від цього залежить коло осіб, інтересів яких або законних прав яких стосується таке рішення. Натомість, позивачкою не зазначено в заяві іншої мети, ніж отримання разової грошової допомоги, яка призначається та виплачується саме Міністерством Оборони України.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 03 жовтня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко