КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/6688/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/ 7395/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Марфіної Н.В.,-

встановив:

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Просила стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в сумі 130 000 грн; стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 30 412 грн 23 коп.; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3 000 грн; стягнути з відповідачів пропорційно від задоволених позовних вимог витрати з проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку в сумі 2 500 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що 22 травня 2021 року по пр. А. Палладіна, 26 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Під час скоєння ДТП відповідач ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Постановами Святошинського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року та від 07 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП та на нього накладені адміністративні стягнення. Автомобіль «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу. Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована не була. В свою чергу цивільна відповідальність позивача була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності в СК «Мега-Гарант», поліс № 21994883. З огляду на відсутність страхування цивільної відповідальності відповідача ОСОБА_2 , позивач 25 травня 2021 року через засоби поштового зв`язку звернувся до МТСБУ. Оскільки протягом 10 днів аварійний комісар не оглянув пошкоджений автомобіль позивача, останній самостійно звернувся до експерта. Згідно висновку експерта від 08 червня 2021 року вартість відновлювального ремонту станом на день дослідження 02 червня 2021 року становить 160 412 грн 23 коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 91 603 грн 67 коп., в тому числі ПДВ 20% - 15 267 грн 28 коп.; розмір збитку завданого власнику автомобіля станом на момент пошкодження становить 91 603 грн 67 коп. За проведення автотоварозначого дослідження позивачем сплачено 2 500 грн 00 коп. Таким чином ОСОБА_2 повинен відшкодувати 160 412 грн 23 коп., і враховуючи, що відповідальність позивача була застрахована, страхову виплату має здійснити МТСБУ. Крім матеріальної шкоди позивачу заподіяно моральну шкоду, яка оцінюється ним у сумі 3 000 грн 00 коп. Моральна шкода полягає у душевних хвилюваннях в зв`язку із пошкодженням майна. Завдана моральна шкода підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 30 412 грн 23 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, вимоги розумності і справедливості.

Встановлено, що 22 травня 2021 року по пр. А. Палладіна, 26 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року у справі №759/11835/21 відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Автомобіль «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу у справі, що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ».

Поліс внутрішнього страхування на ТЗ д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував відповідач ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Згідно висновку експерта № 043/20 від 08 червня 2021 року:

1. Вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог заводу-виробника, пошкодженого в результаті ДТП від 22 травня 2021 року автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 станом на день дослідження 02 червня 2021 року становить 160 412 грн 23 коп.;

2. вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, пошкодженого в результаті ДТП від 22 травня 2021 року автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 станом на день дослідження 02 червня 2021 року становить 91 603 грн 67 коп. в тому числі ПДВ 20% - 15 267 грн 28 коп.;

3. розмір (вартість) збитку завданого власнику автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 станом на момент пошкодження в ДТП від 22 травня 2021 року становить 91 603 грн 67 коп.

За проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Сіат», д.н.з. НОМЕР_2 , позивач сплатив 2 500 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 043/21 від 02 червня 2021 року.

На підтвердження звернення позивача після настання ДТП до МТСБУ сторона позивача надала суду копію вкладення у цінний лист, копію фіскального чеку та копію поштової накладної, зі змісту яких вбачається, що 26 травня 2021 року позивач надіслав на ім`я МТСБУ за адресою: АДРЕСА_1 повідомлення про страховий випадок, копію свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля, та копію посвідчення водія ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , який визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована, потерпіла особа має право на відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди за рахунок винної особи або за рахунок регламентної виплати МТСБУ та/або за рахунок регламентної виплати МТСБ і винної особи в частині, що не покриває завданої шкоди регламентною виплатою.

Встановлено, що позивач після настання ДТП направив МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, із зазначенням помилкової адреси, внаслідок чого МТСБУ не отримало відповідних документів.

Зміст положень ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання впродовж одного року заяви про страхове відшкодування є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Позивач протягом року від дня настання дорожньо-транспортної пригоди (22 травня 2021 року) не звертався до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, як і після закінчення однорічного терміну, та звернувся безпосередньо до суду із позовом 22 липня 2022 року.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог до МТСБУ.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив із положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, при цьому урахував характер і обсяг страждань, яких зазнала позивач та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 грудня 2022 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко