441/1881/22 2/441/185/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Гордієнко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 про визнання недійсними розпорядження та Державного акта на право приватної власності на землю, скасування запису про державну реєстрацію, визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

адвокат Струс Н.Я. в інтересах ОСОБА_1 , 16.12.2022 звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1, 5345 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія І-ЛВ № 016684 на право приватної власності на землю від 12.02.2002 та скасування його державної реєстрації за № 250, визнання права на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147758 від 28.02.1997 за реєстровим № 349, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_4 , яка на підставі ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, проте спадкових прав не оформила після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 016684 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлого ОСОБА_3 виданий 12.02.2002, тобто після смерті останнього, а відтак земельна ділянка не входить до складу спадщини, інше. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21.12.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 35).

24.03.2023, до участі у справи залучено третіх осіб Головне управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_2 , а 12.05.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 86, 87, 107).

Представник позивачки ОСОБА_5 у заяві від 22.09.2023 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки ОСОБА_1 , крім цього уточнила, просить про визнання за ОСОБА_1 права на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147758 від 28.02.1997 за реєстровим № 349, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача Городоцької міської Львівської області міський голова Ременяк В.В. у письмових поясненнях від 06.01.2023 позов визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 40-42).

Начальник Львівської районної військової адміністрації Львівської області Х.Замула, як представник третьої особи, у клопотанні від 27.01.2023 просила про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 70).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у заяві від 03.04.2023 позов не заперечив, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 89).

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 , із копій свідоцтв про одруження серія НОМЕР_3 та серія НОМЕР_4 видно, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6, 8, 9).

Як убачається із Витягу з Книги (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147758 від 28.02.1997, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 24 від 12.01.1996, при житті належало право на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 ум.кад.га, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 17).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 02.12.2003, що убачається із копій свідоцтв про смерть серія НОМЕР_5 та серія НОМЕР_6 (а.с. 10, 10 зворот).

Згідно Інфомаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 69361159 від 01.07.2022, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкової справи не заведено, заповіти (спадкові договори) - відсутні (а.с. 23, 24).

Із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 112 від 12.05.2022 убачається, що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 значився зареєстрованим та проживав разом з ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , остання після смерті чоловіка на підставі ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном (а.с. 11).

Із матеріалів справи та долучених документів убачається, що ОСОБА_4 , при житті, на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла онуці ОСОБА_1 , означений заповіт 11.05.2000 посвідчений секретарем Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області Мельник О.Г., за реєстровим № 32 (а.с. 13).

Заповіт на 01.07.2022 не змінювався та не скасовувався (а.с. 22).

Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 113 від 12.05.2022, ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 значилася зареєстрованою та проживала на АДРЕСА_1 , разом з нею на час смерті без реєстрації проживала онука ОСОБА_1 (а.с. 12).

Як убачається з Інформаціної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69361486 від 01.07.2023, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т. заведено спадкову справу № 38/2022 (а.с. 14).

12.12.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1, 5345 га, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 016684 виданий Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_3 12.02.2002, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 15, 16).

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Із матеріалів справи убачається, що 12.02.2002 головою Городоцької райдержадміністрації на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , видано Державний акт серія І-ЛВ № 016684 на право приватної власності на землю площею 1, 5345 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради, на підставі розпорядження № 68 від 12.02.2002, тобто більше як через два роки після смерті спадкодавця (а.с. 16, 20, 21).

Державний акт серія І-ЛВ № 016684 від 12.02.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 250 (а.с. 16 зворот).

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України (2004 року), статті 12 ГПК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, ураховуючи що розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 68 від 12.02.2002 і Державний акт серія І-ЛВ № 016684 на право приватної власності на землю від 12.02.2002, на ім`я ОСОБА_3 видані після смерті останнього, а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність ОСОБА_3 земельної частки (паю), що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області та Державний акт серія І-ЛВ № 016684 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за № 250.

Разом з цим, із матеріалів справи убачається, що 28.02.1997 на ім`я ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адмініістрації № 349 від 28.02.1997, видано Сертифікат серія ЛВ № 147758 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 349 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Третя особа ОСОБА_2 у заяві від 03.04.2023 позов ОСОБА_1 не заперечив, крім цього зазначив, що на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області, після смерті баби ОСОБА_4 не претендує (а.с. 89).

З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 при житті набув право на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Городоцької міської ради Львівської області, згідно Сертифікату серія ЛВ № 147758, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, що спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі ст. 549 ЦК УРСР, в порядку спадкування за законом прийняла ОСОБА_4 , є підстави до визнання за позивачкою ОСОБА_1 права на землю (середню земельну частку) згідно означеного Сертифікату, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 4, 10, 89, 209, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 328, 373, 392, 1218, 1261 ЦК України, ст. 524, ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1, 5345 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Визнати недійсним Державний акт серія І-ЛВ № 016684 на право приватної власності на землю, виданий 12.02.2002 Городоцькою районною державною адміністрацією Ради народних депутатів про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 1, 5345 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області та скасувати його державну реєстрацію за № 250.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_7 , прож. на АДРЕСА_2 ) право приватної власності на землю (середню земельну частку) площею 1, 67 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради Львівської області згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147758 від 28.02.1997 за реєстровим № 349, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.10.2023.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер