Справа № 450/1805/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-з/811/213/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
29 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
за участі секретаря: Іванової О.О.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
клопотання представника ОСОБА_1 - Ощипка Володимира Степановича про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року та на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 Ощипок Володимира Степановича - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 500 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року та додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року - без змін.

На стадії апеляційного розгляду справи представником ОСОБА_1 - Ощипком Володимиром Степановичем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 , у якому містилося клопотання про стягнення з позивача (апелянта) ОСОБА_3 на користь відповідачки 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи - з долученням до цього відзиву квитанції про його скерування позивачу (том 2, а.с. 153-156).

13 березня 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - Ощипка Володимира Степановича про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування вимог заяви покликався на те, що ним було подано до суду відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 , у якому містилося клопотання про стягнення з позивача (апелянта) ОСОБА_3 на користь відповідачки 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, однак в постанові Львівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року не вирішено питання про судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу.

Просив стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у Львівському апеляційному суді з розгляду справи №450/1805/20 в розмірі 20 000 грн.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року клопотання Ощипка Володимира Степановича , представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року, додаткове рішення цього суду від 21 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року залишено без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року, додаткове рішення цього суду від 21 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року залишено без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року задоволено.

Додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року скасовано, справу в частині вирішення питання про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

14 вересня 2023 року на адресу Львівського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - Ощипка Володимира Степановича надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14 вересня 2023 року, є дата складення повного судового рішення - 29 вересня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення належить задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо);

2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо);

3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ощипком В.С. (т. 2 а.с. - 157-159) та додатком № 1 від 21 грудня 2022 року до договору № 22.39 від 21 грудня 2022 року (т. 2 а.с. - 161).

Згідно вищезгаданого додатку договору № 1 від 21 грудня 2022 року загальна вартість послуг наданих адвокатом по даному договору становить 20 000 грн. Загальна вартість вказаних послуг включає в себе консультації, аналіз апеляційної скарги та отриманих документів наданих іншою стороною, підготовка процесуальних документів після подання апеляційної скарги, аналіз судової практики на момент розгляду справи, підготовка до судових засідань, очікування та участь в судових засіданнях.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Колегія суддів, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховуючи усі обставини спірних правовідносин у сукупності, не може погодитися із заявленою стороною відповідача сумою витрат на правову допомогу, яку понесено виключно на стадії апеляційного перегляду справи та вважає таку завищеною.

Зокрема суд звертає увагу, що предметом позову в даній справі є поділ майна подружжя. Розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснювався за наявними ній доказами, без подавання нових, та в межах розумного строку (протягом трьох місяців).

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору про надання правової допомоги адвокат Ощипок В.С. склав і подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу (а.с. - 153-156) та клопотання про ухвалення додаткового рішення (а.с. - 191). Крім того, адвокат Ощипок В.С. здійснював представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 у одному судовому засіданні 06 березня 2023 року в приміщенні Львівського апеляційного суду, яке фактично тривало лише 18 хвилин.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання відзиву, участь у одному судовому засіданні), враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, їх співмірності та розумності їхнього розміру, відтак, відсутні підстави для покладення на ОСОБА_3 обов`язку з відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в заявленому розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у справі в розмірі 5 000 грн.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - Ощипка Володимира Степановича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження у справі.

В решті вимог - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.