Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/6674/23
Провадження 2-н/711/854/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
в с т а н о в и л а :
Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних.
Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було направлено запит до відділу реєстрації місця проживання Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 .
29.09.2023 року до суду надійшла відповідь Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25.11.1981 року.
Разом з тим, вивчивши заяву та додані до неї матеріали на відповідність вимогам ст.ст. 161-165 ЦПК України, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Згідно з п.п. 1, 5, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012р., наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.
Також, в п. 13 вищевказаної постанови роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.
Як вбачається із наданої заявником (ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ») заяви про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 боргу за житво-комунальні послуги, яка подана до суду 19.09.2023 року, заявник просить стягнути із боржника заборгованість за житлово-комунальні послуги (централізоване опалення та гаряче водопостачання) за період з 01 червня 2015 року по 01 серпня 2023 року в загальній сумі 9 803 грн. 03 коп. а також інфляційні та 3% річних за період з 01.09.2015 року по 31.01.2022 року. Таким чином, заявник просить стягнути із боржника ОСОБА_1 заборгованість з пропуском позовної давності, зокрема до заборгованості по інфляційних втратах та 3% річних за період з 01 вересня 2015 року по 18 вересня 2020 року, що є підставою для відмови у видачі судового наказу (п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України). Крім того, з урахуванням наданого розрахунку по основній заборгованості (за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання), суд позбавлений можливості визначитися із строками позовної давності (їх пропуском або ні) окремо до кожної із таких вимог, оскільки в цьому розрахунку оплата наданих послуг відображена в одній спільній графі.
Разом з тим, слід зазначити і наступне.
До заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії підписаного сторонами договору, укладеного між заявником та боржником, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (централізованого опалення та гарячого водопостачання), а наданий лише публічний договір приєднання, розміщений на веб-сайті та опублікуваний в газеті «Нова Доба» № 47 від 23.11.2017 року, на підставі якого заявник і просить стягнути із боржника вищевказану заборгованість.
Статтею 633 ЦК України визначені такі правила щодо публічного договору: 1) публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); 2) умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги; 3) підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом; 4) підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг), разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою; 5) актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, 6) умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Частиною 1 статті 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявник уклав із боржником публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст. 634 ЦК України шляхом підписання заяви - приєднання до умов постачання централізованого опалення та гарячої води побутовим споживачам.
Згідно зі статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Суд вважає, що публікація на сайті є публічною офертою, але за відсутності письмового підтвердження споживача про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення із споживачем ОСОБА_1 письмового договору на постачання централізованого опалення та гарячої води.
Відтак, проаналізувавши подану представником заявника заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог частини 3 статті 163 ЦПК України.
За наведених обставин у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
На підставі викладеного вище та, керуючись ст. ст. 7, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -
Відмовити Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Роз`яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 02.10.2023 року.

Суддя: В.М. Скляренко