КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/3590/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3691/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Хромової О.О.,-

встановив:

У травні 2022 року представник ТОВ «Будинок Комфорту» звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди майна з правом викупу від 25 березня 2021 року № 001 в розмірі 108 690 грн 48 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 березня 2021 року сторони уклали договір оренди майна з правом викупу № 001, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове платне користування майно, з наступним переходом права власності відповідачу, а відповідач зобов`язувався прийняти майно у строкове володіння та користування, а згодом у власність, та сплачувати орендну плату за нього.

Відповідач, всупереч умовам договору орендну плату не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 108 690 грн 48 коп. Позивач, в свою чергу, умови договору виконав у повному обсязі, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, з врахуванням штрафних санкцій.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Будинок Комфорту» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги докази, додані до справи, а тому рішення ухвалено без належного дослідження усіх доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення договору оренди в електронній формі, не долучено безпосередньо Правил, на які посилається позивач у договорі, за якими визначено порядок та умови укладення такого договору у електронній формі.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 25 березня 2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу № 001.

Згідно п. 1 договору визначено, що орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п. 2 цього договору (надалі - «об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 2 договору встановлено загальну вартість об`єкту оренди LCDtv46-52" SAMSUNG UE50TU7100UXUA, що становить 44 988,00 грн, строк оренди 12 місяців, щомісячний платіж 3 749 грн.

Відповідно до п. 3 договору передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Сплата орендної плати у розмірі 3 749,00 грн (в тому числі ПДВ 624,83 грн) здійснюється орендарем до 25-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 25 березня 2022 року.

Пунктами 7-10 договору передбачено, що цей договір та правила надання майна у оренду разом складають єдиний документ, підписанням цього договору орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє всі умови та зобов`язується виконувати умови цього договору та правил надання майна у оренду, текст яких знаходиться у вільному доступі за посиланням: https://dcomfort.com.ua/ru/about_us/pravila/. Підписавши цей договір, орендар надає орендодавцю свою однозначну та безумовну згоду на обробку будь-яких його персональних даних, включаючи, але не обмежуючись збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення відомостей про орендаря без будь-яких обмежень та з метою виконання цього договору та в рекламних цілях. Підписавши цей договір, орендар підтверджує, що до підписання цього договору орендодавець надав йому всю необхідну інформацію, яка надається до укладення договору відповідно за чинного законодавства України. Цей договір вважається укладеним обома сторонами в момент прийняття орендарем пропозиції щодо його укладення відповідно до пункту 3.3 правил надання майна у оренду і діє до повного виконання сторонами взятих зобов`язань за ним.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 5 - 7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

За ч. 3, 4, 6, 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із ст. 759 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Будинок Комфорту» посилалося на те що, 25 березня 2021 року ОСОБА_1 через веб-сайт https://dcomfort.com.ua шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету увійшов до особистого кабінету та з нього через інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на укладення договору, де вказав свої персональні дані - дані паспорта, місце проживання, номер телефону, адресу доставки товару, та копії самих документів.

ОСОБА_1 в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), ознайомлення з офертою договору (вибір опції "підписати"), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманого ним на тел. +38093 - 775 - 54 - 54 підписав договір № 001.

Відповідно до експрес - накладної № 4246 від 25 березня 2021 року позивач відправив відповідачу телевізор LCDtv46-52" SAMSUNG UE50TU7100UXUA та за даними оператора поштового зв`язку «Нова пошта» щодо відстеження посилки, відповідач отримав зазначений товар, що підтверджується витягом транспортної накладної про вміст посилки, дату її отримання та відомості про особу, яка отримала об`єкт оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що електронний правочин може бути підписаний сторонами з використанням, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та у порушення ст. 89 ЦПК України не дав належної оцінки поданим паперовим копіям електронних повідомлень, які вважаються належними письмовими доказами, і не врахував, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у вищенаведеному порядку, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Суд першої інстанції помилково вважав, що договір оренди майна з правом викупу від 25 березня 2021 року не підписаний відповідачем та не є належним та допустимим доказом у даній справі.

Станом на 25 березня 2021 року ТОВ «Будинок Комфорту» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 108 690,48 грн, яка складається з 32 751 грн прострочених орендних платежів, 14 575, 98 грн пені за прострочення орендних платежів, 16 375 грн 50 коп. штрафу за розірвання договору оренди, 44 988 грн вартості об`єкта оренди.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованою вимогу про стягнення штрафу, оскільки така вимога заявлена на підставі Правил надання майна в оренду, які не підписувалися ОСОБА_1 окремо від договору, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання щодо сплати щомісячних орендних платежів та залишив у своїй власності предмет оренди, а тому відповідно до п. 2 договору з нього на користь позивача підлягає стягненню вартість майна у сумі 44 988 грн.

Крім того, ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого з нього на користь ТОВ «Будинок Комфорту» підлягає стягненню 14 575 грн 98 коп. пені на підставі п. 4 договору.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до умов договору орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим стягнення прострочених орендних платежів у сумі 32 751 грн призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачем майна, а тому вимога про стягнення цих платежів не ґрунтується на вимогах договору та не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 07 листопада 2022 рокупостановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково.

У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 481 грн, та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 грн 50 коп., а всього 6 202 грн 50 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 07 листопада 2022 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» кошти у розмірі 59 563,97 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» судовий збір у розмірі 6 202 грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко