КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3287/23
Провадження № 2-о/488/103/23
Ухвала

Іменем України

"01" вересня 2023 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , засобами системи «Електронний суд», звернулась до суду із заявою у якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.12.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 1545.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст. 109 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Натомість, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені заявника ОСОБА_1 .

Зазначене позбавляє суд можливості перевірити наявність взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу.

Заявником не зазначено чи має подружжя дітей.

Крім того, до заяви не додано письмового договору, як того вимагають положення ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України.

Також, вирішуючи питання про відповідність заяви розірвання шлюбу за заявою подружжя вимогам закону, суди повинні враховувати також загальні вимоги, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги, яким повинна відповідати будь-яка (позовна) заява, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Однак, заява подана без додержання встановлених вимог, зокрема:

Реквізити сторін та інших учасників цивільного процесу (п.2 ч.3 ст.175).

Якщо учасником справи є фізична особа, в заяві вказуються її повне прізвище, ім`я та по батькові, адреса проживання з поштовим індексом. Податковий номер та серія і номер паспорта зазначаються лише у випадку, коли така інформація відома позивачу.

Виклад обставин, якими Заявник (Позивач) обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається Заявник (Позивач) (п.5 ч.3 ст.175).

Усі наявні у Заявника (Позивача) докази мають бути подані разом з заявою (позовною заявою) (ч.2 ст.83, ч.5 ст.177).

Зазначення щодо наявності у Заявника (Позивача) або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (позовної заяви) (ч.5 ст.95, п.8 ч.3 ст.175).

Зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (цивільним позовом) (п.8 ч.3 ст.175).

Дані про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч.3 ст.175). Сторони вживають заходів для досудового врегулювання суперечки за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (ч.1 ст.16).

Відомості про вжиття заходів забезпечення доказів чи заяви (позову) до подачі заяви (позовної заяви), якщо вони вживалися раніше (п.7 ч.3 ст.175).

Підтвердження Заявника (Позивача) про те, що ним не подано іншого позову (позовів), в даному випадку заяви (п.10 ч.3 ст.175).

Спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту, який не суперечить закону і який Заявник (Позивач) просить суд зазначити в рішенні (п.4 ч.3 ст.175).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Заявник (Позивач) поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ч.1 ст.134, п.9 ч.3 ст.175).

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це заявника та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання заявником ухвали про залишення заяви без руху у відповідності до положень ст. 185, 318 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки протягом п"яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева