Ухвала

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 703/2072/19

провадження № 61-14180ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл», третя особа - комунальне житлово-виробниче підприємство «Наш дім», про визнання права споживача на неоплату ненаданих послуг, відшкодування коштів за проведений ремонт шляхом зустрічного зарахування, визнання права на відшкодування моральної шкоди, визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСББ «Сокіл» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог та заяви про зміну предмету та підстав позову, просило стягнути заборгованість по щомісячним внескам (платежам) на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 травня 2016 року по 01 травня 2019 року у розмірі 7 116,66 грн.

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСББ «Сокіл» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2020 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2021 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 - КЖВП «Наш дім».

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року позов ОСББ «Сокіл» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сокіл» 6 243,09 грн заборгованості по щомісячним внескам (платежам) на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 . В решті позову відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року, а справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2023 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сокіл» заборгованість зі сплати щомісячних внесків (платежів) на утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 в розмірі 6 243,09 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сокіл» судові витрати в розмірі 1 685,20 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСББ «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСББ «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу визнано не поданою та повернуто заявнику.

27 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом касаційного оскарження є судове рішення про вирішення первісного позову про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги у розмірі 7 116,66 грн, отже ціна позову станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл», третя особа - комунальне житлово-виробниче підприємство «Наш дім», про визнання права споживача на неоплату ненаданих послуг, відшкодування коштів за проведений ремонт шляхом зустрічного зарахування, визнання права на відшкодування моральної шкоди, визнання правочину недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров