Ухвала

Іменем України

25 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 336/9119/21

провадження № 61-13588ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Маловічко С. В., Кримської О. М., Подліянової Г. С. у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» (далі - ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК») про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що він з 10 жовтня 2013 року працював у ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» на посаді начальника Запорізьких розподільних електричних мереж (далі - ЗпРЕМ). Наказом виконуючого обов`язки Генерального директора - голови правління ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» від 07 жовтня 2021 року № 574-К його було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. У наказі зазначено, що під час перевірки ЗпРЕМ було виявлено 12 порушень вимог нормативно-правових документів із охорони праці, пожежної безпеки, інструкцій з охорони праці, які відображені в протоколі Дня охорони праці від 09 вересня 2021 року. Підставами винесення наказу вказані: записка ОСОБА_4 від 20 вересня 2021 року № 3493/010.01-08; протокол проведення Дня охорони праці від 09 вересня 2021 року; пояснювальна записка ОСОБА_1 від 17 вересня 2021 року № 3464/010.01-08; накази від 26 квітня 2021 року № 136/010.02-02 та від 05 серпня 2021 року № 274/010.02-02; згода Первинної профспілкової організації незалежної профспілки енергетиків України ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» від 06 жовтня 2021 року № 4. Зазначав, що вказаний наказ прийнято з порушенням частини третьої статті 40 КЗпП України, так як його звільнено із займаної посади під час перебування на лікарняному. Крім того, у наказі про звільнення не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення працівником трудових обов`язків. Разом із іншими підставами звільнення, у наказі про його звільнення зазначені накази про оголошення йому догани від 26 квітня 2021 року та від 05 серпня 2021 року. При цьому наказ не містить конкретних посилань на пункти його посадової інструкції, якими прямо передбачені його трудові обов`язки щодо перелічених у наказі трудових проступків. Крім того, сплинув термін притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 17 січня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 січня 2023 року - без змін.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року.

Заява мотивована тим, що рішення, про перегляд якого він ставить питання за нововиявленими обставинами, містить посилання на те, що позивач вже притягувався до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани відповідно до наказу від 05 серпня 2021 року, який в установленому порядку не визнано незаконним та є чинним, що підтверджує факт систематичного порушення працівником трудових обов`язків. Разом з тим постановою Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 336/8303/21 визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора - голови правління ПАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» від 05 серпня 2021 року № 274/010.02-02 про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника РЕМ ОСОБА_1 . У мотивувальній частині постанови Запорізьким апеляційним судом було встановлено цілу низку фактів, що мають виключне значення для ухвалення законного рішення в межах цієї судової справи. Усі накази складають так звану «системність» дисциплінарних проступків, у тому числі й наказ про звільнення, який оспорюється у цій справі, а також побудовані на ідентичних принципах та доказах, що спростовано Запорізьким апеляційним судом в межах розгляду справи № 336/8303/21.

Посилаючись на те, що оскаржуваний наказ про його звільнення є незаконним, оскільки містить посилання на наказ про притягнення його до дисциплінарного стягнення, яке скасовано судом, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року залишено в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при ухваленні рішення наявність наказу від 05 серпня 2021 року не була вирішальною для встановлення систематичного невиконання позивачем без поважних причин покладених на нього обов`язків, оскільки ОСОБА_1 також було притягнуто до дисциплінарного стягнення у виді догани також і наказом від 26 квітня 2021 року, що підтверджує системність. Тому обставина, на яку посилається заявник, не є визначальною і не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішення від 20 червня 2022 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року змінено в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що є неспроможними доводи апеляційної скарги в тій частині, що мотивувальну частину постанови Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 336/8303/21 щодо оцінки наказу № 274/010.2-02 від 05 серпня 2021 року слід враховувати при розгляді заяви ОСОБА_1 , оскільки, на його думку, інші накази мають такі самі упущення. Переоцінка вже проаналізованих судом наказів на предмет їх змісту не можлива на цій стадії з урахуванням меж перегляду, встановлених приписами статті 423 ЦПК України, якими для цієї справи є лише істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі - заявнику. Для цієї справи такими обставинами є виключно наявність нового судового рішення про скасування наказу від 05 серпня 2021 року. Постанова Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 336/8303/21 не існувала на час ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року в цій справі, тому її прийняття в подальшому не може вважатись нововиявленою обставиною у розумінні приписів пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. Апеляційний суд вказував, що позивач, знаючи, що у провадженні суду вже перебуває справа № 336/8303/21, в межах якої ним оскаржується наказ № 274/010.02-02 від 05 серпня 2021 року і рішення у якій ще не прийнято, при пред`явленні до суду через місяць нового позову про визнання наказу про звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП незаконним, до системності порушень у якому входив і згаданий наказ, що був оскаржений окремо в іншій судовій справі, не позбавлений був права клопотати про об`єднання двох справ в одну як таких, що невід`ємно пов`язані між собою.

Тому у задоволенні заяви слід відмовити у зв`язку із тим, що ця обставина взагалі не є нововиявленою у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанову Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 336/8303/21 було прийнято саме після ухвалення судового рішення про незаконне звільнення, тобто вказана постанова є нововиявленою в межах розгляду цієї справи. Позивач не вважає, що ці дві справи можна було об'єднувати, а подання такого клопотання є його правом, а не обов'язком. Постанова Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 336/8303/21 має безпосереднє та виключно визначаюче значення для ухвалення правильного та всебічного рішення в цій справі.

Крім того, 23 червня 2023 року він подав заяву про відвід суддям (Дашковська А. В. та Кочеткова І. В.), які вже приймали участь у розгляді цієї справи, яку було задоволено лише 14 серпня 2023 року. На наступний день прийнято ухвалу, якою задоволено самовідвід судді Гончар М. С. 15 серпня 2023 року склад колегії Запорізького апеляційного суду та ухвали повторного авторозподілу не було в публічному доступі та не розіслано сторонам, у зв'язку з чим він подав клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено і суд апеляційної інстанції провів судове засідання без участі сторони позивача.

Аналіз матеріалів касаційного провадження та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК»про часткове скасування наказу № 274/010.02-02 від 05 серпня 2021 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а саме ? оголошення у догани (справа № 336/8303/21).

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» про визнання незаконним його звільнення згідно з наказом № 574-К від 07 жовтня 2021 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП, в якому є посилання на наказ № 274/010.02-02 від 05 серпня 2021 року (справа № 336/9119/21).

Рішенням Шевченківського районного суду від 09 березня 2022 року у справі № 336/8303/21 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року рішення Шевченківського районного суду від 09 березня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволенням позову. Визнано незаконним та скасовано наказ № 274/010.02-02 від 05 серпня 2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника РЕМ ОСОБА_1 .

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Апеляційний суд встановив, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими відповідно до статті 423 ЦПК України, враховуючи, що інша оцінка судом в іншій справі того ж питання щодо законності наказу від 05 серпня 2021 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності такою обставиною не є, а процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Сама постанова Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 336/8303/21 про скасування відповідного наказу не існувала на час прийняття рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року в цій справи, тому не підтверджує наявність нововиявлених обставин.

Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року при перегляді судових рішень у цій справі надавалась оцінка аналогічним доводами позивача та зазначено, що підставою винесення роботодавцем оспорюваного працівником наказу про звільнення від 07 жовтня 2021 року № 574-К (а. с. 25-27, т. 1) були: службова записка від 20 вересня 2021 року; протокол проведення Дня охорони праці від 09 вересня 2021 року; пояснювальна записка працівника від 17 вересня 2021 року; накази роботодавця від 26 квітня 2021 року та від 05 серпня 2021 року, згода профспілкового органу на звільнення працівника. Указані документи витребувано апеляційним судом від роботодавця ухвалою від 16 серпня 2022 року (а. с. 200-202, 212-255, т. 1), їх досліджено судом апеляційної інстанції, їм надано відповідну правову оцінку. Тобто наказ від 05 серпня 2021 року № 274/010.02-02, яким працівнику було оголошено догану та який в подальшому був скасований у судовому порядку, не був єдиною підставою для винесення роботодавцем наказу про звільнення працівника та не є єдиною підставою повторного неналежного виконання працівником трудових обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Посилання в касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц колегія суддів відхиляє, оскільки постанова апеляційного суду їм не суперечить.

Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції не задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи та провів судове засідання без його участі колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції зазначене клопотання розглянув та обґрунтовано відхилив, не встановивши поважних причин неявки до судового засідання сторони позивача. При цьому, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат