РІШЕННЯ

іменем України

27 вересня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Пєтряєва А. Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - територіальна громада в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, представник відповідача - Маковецька К. О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

24.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з наступними вимогами: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини (на день його смерті) за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , вони мали спільного батька ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин між ним та братом ОСОБА_2 як неповно рідних братів, які мали спільного батька, встановлений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 у справі №621/1308/19, яке набрало законної сили 14.08.2019.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_2 . За життя його брат після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично прийняв спадщину у виді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як такий, що постійно проживав зі спадкодавцем - їхнім батьком ОСОБА_3 .

Факт проживання його брата разом з батьком на день смерті підтверджується відомостями домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку, а також рішенням суду від 15.07.2019, яким встановлено, що згідно довідки Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 13.05.2019 за № 02-24/314 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_2 . Інших осіб на день смерті ОСОБА_3 , крім ОСОБА_4 , який є сторонньою особою, тобто не є родичем чи особою, яка мала б право на спадкування, разом з ними зареєстровано не було. Вказані факти та обставини встановлені рішенням суду, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення та доказуванню не підлягають.

Після смерті брата ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно.

Актом обстеження від 18.07.2023, складеним депутатом Зміївської міської ради, в присутності свідків, підтверджується, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований та постійно проживав: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.07.2010 по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, разом зі ОСОБА_2 в будинку за вказаною адресою постійно по день його смерті проживав рідний брат - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також підтверджуються відомостями, що містяться в оригіналі домової книги.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 він здійснив поховання останнього з гідністю та почестями. Отже, вважав, що є спадкоємцем другої черги майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за законом згідно ст. 1262 ЦК України.

Після смерті брата він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак, постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В. І. від 13.05.2019 було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим, він був не позбавлений підтвердити факт прийняття спадщини рішенням суду шляхом встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Цей факт також підтверджений рішенням суду від 15.07.2019 у справі №621/1308/19, який має для суду преюдиційне значення.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_2 . При цьому, з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , де проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті його брат, ОСОБА_2 , вбачається, що на момент його смерті з ним ніхто зареєстрований не був, у зв`язку з чим спадщину в силу закону внаслідок фактичного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті не прийняв.

Таким чином, з його братом ОСОБА_2 не було зареєстровано інших осіб, у тому числі родичів, які б мали право на спадкування майна після його смерті в силу закону. Інших спадкоємців, які постійно проживали б разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернулися у строк шість місяців з заявами про прийняття спадщини, немає.

Враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, він вирішив захистити та реалізувати право на спадщину шляхом звернення до суду за захистом своїх спадкових прав.

На підставі викладеного, вважав, що після смерті ОСОБА_2 він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом та прийняв спадщину внаслідок проживання на час смерті разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , і вони вели спільне господарство та спільний побут, піклувалися один про одного як члени родини, вирішували питання лікування, і він здійснив поховання брата з гідністю та почестями.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2023 провадження у зазначеній справі відкрито та призначене підготовче засідання на 15.08.2023.

02.08.2023 представник відповідача ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовну заяву задовольнити.

Оскільки у справі наявна заява представника відповідача, подана відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи проведено за відсутності представника територіальної громади Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Спірними є факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем (братом) ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , що є необхідним для поширення на нього правила частини 3 статті 1268 ЦК України, відповідно з якою, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 (а. с. 4).

Даними свідоцтв про народження Серія НОМЕР_2 , Серія НОМЕР_3 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали батька ОСОБА_3 , тобто вони є неповнорідними братами (а. с. 5).

Даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" № 9587991 від 17.01.2006 підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а. с. 5 зворот).

Згідно свідоцтву про смерть Серія НОМЕР_4 , виданому 05.06.2012 Виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 58 років (а. с. 6).

Згідно свідоцтву про смерть Серія НОМЕР_5 , виданому 30.08.2018 Виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 43 років (а. с. 6 зворот).

Даними домової книги зареєстрованих осіб у будинку АДРЕСА_1 , підтверджується, що за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 (знятий з реєстрації 06.06.2012); ОСОБА_7 (знята з реєстрації 10.09.2008); ОСОБА_4 (знятий з реєстрації 12.09.2017); ОСОБА_2 (знятий з реєстрації 30.08.2023) (а. с. 7, 8).

13.05.2019 приватним нотаріусом Зміївського району Харківської області Гаврильєвим В. І. відмовлено у поданні заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропущеним строком подачі цієї заяви (а. с. 11).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 621/1308/19, що набрало законної сили 14.08.2019, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , як неповнорідними братами, які мали спільного батька.

Крім того, визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його неповнорідного брата - ОСОБА_2 , протягом 2 (двох) місяців (а. с. 9, 10).

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У відповідністю з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено вище, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 був встановлений факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 , як неповнорідними братами, які мали спільного батька, та ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його неповнорідного брата - ОСОБА_2 , протягом 2 (двох) місяців.

Зазначене судове рішення, яке було ухвалене судом за позовом ОСОБА_1 , набрало законної сили, а тому обставини, встановлені цим судовим рішенням не підлягають доказуванню, а від так і не можуть бути спростовані доказами в інших цивільних справах за його участі.

За змістом статей 1268, 1269, 1272 ЦК України, необхідність у поданні заяви про прийняття спадщини мають ті спадкоємці, які не проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини може бути визначений тим спадкоємцям, які пропустили встановлений строк для прийняття спадщини, тобто не проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подали у встановлений строк заяву про прийняття спадщини.

Отже, зазначеним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2019 були встановлені обставини пропуску позивачем встановленого строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з поважних причин не подав у встановлений строк заяву про прийняття спадщини. Встановлення цих обставин стало підставою для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з цього, доведення позивачем у розглядуваній справі факту свого проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у тому числі з посиланням на акт обстеження від 18.07.2023 (а. с. 12) та показання свідка ОСОБА_6 , суперечить вимогам частини 4 статті 82 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи, що судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, встановлені обставини пропуску ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , з метою поширення на нього правила частини 3 статті 1268 ЦК України, належить відмовити.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-82, 89, 211, 223, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту його постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідач - територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Адміністративна, буд. 9, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404, .

Повне рішення складене 03.10.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко