КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/1698/23

29 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Дарини Андріївни та апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» Зукіна Валерія Дмитровича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Діденко Є.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» про стягнення коштів.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 27 грудня 2021 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» був укладений договір № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, пакет «Просто пологи», відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» (медичний заклад) зобов`язався надати ОСОБА_1 ( пацієнт) кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Послуги мали надаватись у пологовому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість медичної допомоги, відповідно до п. 8.1 договору, склала 46 068,00 грн., та була сплачена нею на підставі рахунку-фактури в повному обсязі, а також нею було оплачено розширений генетичний скринінг в сумі 2730,00 грн. та додаткове перебування в післяпологовій палаті «Стандарт» 1 доба в сумі 4980,00 грн. Відповідач же своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг не надав, жодних повідомлень від відповідача про неможливість надати медичну допомогу та виконати умов договору їй не надходило, у зв`язку з воєнними діями її пологи відбулись у іншому пологовому будинку.

Зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача з приводу повернення їй сплачених нею за договором коштів, проте, відповідач в добровільному порядку їй коштів не повертає, що змусило її звернутись за захистом свого порушеного права до суду.

Заперечуючи проти доводів позивачки, 13.03.2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому посилається на те, що позовні вимоги позивачки відповідач не визнає. Зазначив, що невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача є наслідком форс-мажорних обставин, а саме: повномаштабним вторгненням військ РФ в Україну, веденням воєнних дій та пошкодження внаслідок воєнних дій будівлі пологового будинку та, як наслідок, зупинення діяльності відповідача.

Крім того, вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки страхового платежу в сумі 1800,00 грн., так як вказаний страховий платіж було здійснено на користь страхової компанії по укладеному договору добровільного страхування.

Посилався також на те, що позивачкою не надано жодного розрахунку, який підтверджує розмір наданої їй правничої допомоги на суму 12000 грн., та просив зменшити розмір вказаних витрат до 3000 грн., вважаючи суму завищеною.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги від 27 грудня 2021 року в розмірі 51978 (п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7041 грн. 39 коп., з яких: грошові кошти на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. та 1041 грн. 39 коп. судовий збір.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 28 квітня 2023 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» Зукін Валерій Дмитрович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до умов п.8.4 укладеного між сторонами договору, вартість медичної допомоги, зазначена в п.8.1. договору, сплачується пацієнтом одноразово у формі 100 % передплати, в день підписання договору. Позивачкою було сплачено вартість послуг з надання медичної допомоги та ведення пологів відповідно до умов договору у розмірі 46 068,00 грн. Дана вартість складається із:

- основної суми договору ведення - вартість із 7% знижкою складає 44 268,00 грн.

- страхового платежу «Безпечні пологи розширена», Програма 1 - вартість 1800,00 грн.

Згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003455 від 27.12.2021 року сплачена позивачем сума у розмірі 1 800,00 грн. була оплачена на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Вказує на те, що договором було передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Пунктом 9.3 договору визначено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі виникнення форс- мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором.

Зазначає, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено і по сьогоднішній день.

Вказує на те, що такі форс-мажорні обставини засвідчені також листом Торгово-Промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року. Введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та унеможливило виконання товариством своїх обов`язків перед позивачем за укладеним договором, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень у результаті проведення активних бойових дій.

Крім того, звертає увагу на те, що з початку повномасшабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок в пологовому будинку в якості укриття від ворожих снарядів.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 04 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Старовойтова Дарина Андріївна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки страхового платежу в сумі 1800,00 грн., так як відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання медичної допомоги з ведення пологів, вартість медичних послуг становить суму 46 068,00 грн., у наданому для оплати рахунку- фактурі вказано, що вартість медичних послуг складає 44 268,00 грн. та 1 800,00 грн. - вартість страхового платежу.

Вказує на те, що відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача вказаних 1 800,00 грн. суд першої інстанції не навів жодного нормативно- правового обґрунтування такого висновку.

Звертає увагу на те, що договір страхування, копія якого надана відповідачем, не підписана жодною зі сторін договору, що свідчить про те, що договір страхування є неукладеним.

Також апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в меншій сумі, ніж була заявлена позивачкою, так як, на думку апелянта, відповідачем не було доведено, що розмір витрат позивачки на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. є завищеним. Відповідач обмежився лише посиланням на те, що справа не відноситься до категорії важких і просив врахувати скрутне матеріальне становище відповідача.

11 липня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Дарини Андріївни надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому представник просила суд відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів відзиву зазначала, що медичний заклад не виконав свої зобов`язання за договором № 1248Р/12/2021. При цьому, відповідачем не було направлено позивачці жодного повідомлення про неможливість виконання ним умов договору. Внаслідок бездіяльності відповідача позивач не отримала послугу з розширеного генетичного скринінгу та не використала послугу додаткового перебування в післяпологовій палаті «Стандарт». Звертає увагу суду на те, що договір № 1248Р/12/2021 є припиненим, а тому позивач має право на повернення сплачених нею грошових коштів.

11 серпня 2023 року від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» Зукіна Валерія Дмитровича до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивачки, в якому представник відповідача зазначав, що не погоджується з твердженням представника позивача, що договір є припиненим.

Вказує на те, що 06 березня 2022 року відповідач на сторінці в Facebook та на сторінці в Instagram повідомив про зупинення приймання пацієнтів у Пуща- Водиці у зв`язку із активними військовими діями біля пологового будинку. 12 березня 2022 року на зазначених сторінках було опубліковано інформацію про лікарів та контактні номери телефонів для отримання безкоштовної медичної допомоги.

Стосовно договору добровільного страхування зазначає, що вказаний договір було укладено позивачкою зі страховиком- ПАТ «Українська пожежно- страхова компанія» та страховий платіж у розмірі 1 800,00 грн. був сплачений на користь страховика.

Окрім того, до суду першої інстанції було надано копію договору добровільного страхування в якості витягу з електронної медичної карти позивачки, так як з технічних причин надати копію з примірника не було можливим, а тому представник надав паперову копію вказаного договору до відзиву на апеляційну скаргу.

З огляду на вище викладене, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» було укладено договір № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Просто пологи», відповідно до умов якого, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язалося надати ОСОБА_1 медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнтки згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти і сплатити послуги на умовах договору.

Відповідно до п. 2.2 вказаного договору сторони погодили, що загальна вартість окремих складових медичної допомоги, що надається пацієнту за даним договором, так само як і загальний обсяг медичної допомоги та її складові, визначаються сторонами в договорі, додатках № 1,2,3,4 та додаткових угодах до даного договору, укладених протягом строку його дії.

Відповідно до п. 3.1 договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу пацієнту в межах цього договору.

Згідно з умовами пунктів 8.1, 8.4 договору, вартість медичної допомоги складає 46068,00 грн. та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання договору.

Пунктом 8.8 договору сторони погодили, що факт надання медичним закладом медичної допомоги/медичних послуг та факт отримання їх пацієнтом підтверджується відповідною медичною документацією та оформлюється актом приймання-передачі медичних послуг.

Пунктами 9.3, 9.4 договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення форс - мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 9.5 договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору, повинна проінформувати про це іншу сторону, а також підтвердити належним чином цей факт.

Пунктом 11.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання, із врахуванням вимог п. 8.4 договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань.

У пункті 10.1 договору сторони погодили, що дія договору може бути достроково припинено з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів у іншому медичному закладі.

27 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003455, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу становить 1800,00 грн.

Згідно з рахунками-фактурою від 27 грудня 2021 року № 69432, № 69434 та № 69433, ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ Пологовий будинок «Лелека» 2 730,00 грн. за розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювання обміну речовин та 4 980,00 грн. за додаткове перебування в післяпологовій палаті «Стандарт» 1 доба, 5 859,00 грн. - за родопоміч через природні родові шляхи при одноплідній вагітності «Просто пологи» з ПДВ; 38 409,00 грн. -родопоміч через природні родові шляхи при одноплідній вагітності «Просто пологи» без ПДВ; 1 800,00 грн.- страховий платіж «Безпечні пологи розширена».

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на день ухвалення рішення.

У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія Російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

На сайті ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було розміщено оголошення про припинення роботи через напружену воєнну ситуацію.

03 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Старовойтова Дарина Андріївна звернулась до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» з заявою- письмовим повідомленням про припинення дії договору та вимогою про повернення сплачених коштів в якій зазначала, що відповідно до умов договору № 1248Р/12/2021 ОСОБА_1 сплатила на користь медичного закладу грошові кошти у розмірі 46 068,00 грн. та додатково 7 710,00 грн, проте , медичний заклад не виконав своїх зобов`язань за договором та не повернув грошові кошти. З огляду на вище викладене, представник повідомив про припинення дії договору № 1248/Р/12/2021 та просив повернути сплачені ОСОБА_1 кошти.

У відповідь на вище зазначену заяву директор Товариства з обмеженою відповідальністю " Пологовий будинок " Лелека" Зукін Валерій Дмитрович зазначив, що інформація, про надання якої йдеться в заяві представника, є конфіденційною так як становить лікарську таємницю.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок " Лелека" та, стягуючи з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 51 978,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що відповідач не виконав умови укладеного між сторонами договору з надання медичних послуг і сплачені позивачем кошти добровільно в позасудовому порядку не повернув, а тому позовні вимоги в цій частині є законними та обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень статті 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (статті 617 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Судом встановлено, що 27 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено договір № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Просто пологи».

Матеріалами справи також підтверджується й відповідачем не заперечується, що позивач ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 2 730,00 грн. за розширений генетичний скринінг на 42 спадкових захворювання обміну речовин та 4 980,00 грн. за додаткове перебування в післяпологовій палаті «Стандарт» 1 доба, 5 859,00 грн. за родопоміч через природні родові шляхи при одно плідній вагітності «Просто пологи», 38 409,00 грн. родопоміч через природні родові шляхи при одно плідній вагітності «просто пологи», 1 800,00 грн. страховий платіж «Безпечні пологи розширена».

Отже, позивач ОСОБА_1 в повній мірі виконала умови договору № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Просто пологи», а відповідачем не було надано їй передбачені договором медичні послуги.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував обставини непереборної сили, які стали причиної неможливості виконання відповідачем умов укладеного з позивачкою договору, а саме: військову агресію РФ проти України, активними бойовими діями в місці розташування пологового будинку, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Визначення обставин непереборної сили міститься в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідно до положень ч.2 ст.14-1 вказаного вище закону Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17, зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних (пункт 76).

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (пункт 77).

Разом з тим, для звільнення себе від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідач зобов`язаний був надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), (в даному випадку лист Торгово-промислової палати України), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, підтвердити, що за місцем знаходженням ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» відбувались бойові дії, медичний заклад не мав можливості здійснювати свою діяльність й позивач, у зв`язку із вказаним, не змогла отримати послуги по спостереженню вагітності.

Сторони погодили порядок засвідчення таких обставин. Зокрема, визначили, що сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов`язана, зокрема, повідомити іншій стороні про виникнення таких обставин. І прямо обумовили, що даний факт має бути належним чином засвідченим.

Так, відповідачем не було дотримано умов укладеного сторонами договору від 27 грудня 2021 року, зокрема, п. 9.5 договору, в якому зазначено, що сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору (форс-мажорні обставини), повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем не було надано доказів того, що він звертався безпосередньо до позивача ОСОБА_1 з повідомленням про настання обставин непереборної сили, та не надав доказів неможливості надання ним послуг.

Окрім того, відповідно до статті 617 ЦК України обставини непереборної сили, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів, ОСОБА_1 просила суд стягнути лише сплачену нею суму коштів на підставі договору, що передбачено умовами договору та не порушувала питання відповідальності за невиконання зобов`язань. З огляду на зазначене, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

Окрім того, сторони також погодили, що дія цього договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору.

03 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвоката Старовойтова Дарина Андріївна звернулась до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» з заявою- письмовим повідомленням про припинення дії договору та вимогою про повернення сплачених коштів в якій зазначала, що відповідно до умов договору № 1248Р/12/2021 ОСОБА_1 сплатила на користь медичного закладу грошові кошти у розмірі 46 068,00 грн. та додатково 7 710,00 грн, проте медичний заклад не виконав своїх зобов`язань за договором та не повернув грошові кошти. З огляду на вище викладене, представник повідомив про припинення дії договору № 1248/Р/12/2021 та просив повернути сплачені ОСОБА_1 кошти.

Встановивши вказані фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази та надавши їм вірну правову оцінку, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, сплачених нею грошових коштів в сумі 51 978,00 грн. в якості оплати послуг відповідача відповідно до умов договору № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги ( Медичних послуг) з ведення пологів ( одноплідна вагітність) Пакет " Просто пологи", у зв`язку з ненаданням відповідачем послуг позивачці за вказаним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Пологовий будинок " Лелека" в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 800,00 грн.- суми страхового платежу, суд першої інстанції посилався на те, що у наданому для оплати рахунку- фактурі вказано, що вартість медичних послуг складає 44 268,00 грн. та 1 800,00 грн. вартість страхового платежу, а тому зазначена сума не підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/99/318/210003455, вказаний договір було укладено між страховиком- Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та ОСОБА_1 . Посадова особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека», а саме: старший реєстратор медичного центру ОСОБА_2 в даному договорі виступає агентом, а не надавачем послуг. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 є страхувальником та вигодонабувачем, а сума 1800,00 грн.- страховим платежем за програмою - розширена програма одноплідна вагітність ( фізіологічна).

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаним обставинам та доказам та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 1800,00 грн., так як вказана сума сплачена, як страховий платіж за договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/99/318/210003455, укладеним між страховиком- Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та страхувальником ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 також просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції позивачкою було надано договір про надання правової допомоги № 22/0707 від 26 грудня 2022 року, укладений між нею та Адвокатським бюро " Горецький і Партнери".

Відповідно до умов вказаного договору сторони погодили, що адвокатське бюро зобов`язується надавати правову допомогу клієнту, а саме: проводити в інтересах та від імені клієнта всі необхідні дії, пов`язані із стягнення на її користь та від імені клієнта грошових коштів за договором № 1248Р/12/2021 про надання медичної допомоги з ведення пологів Пакет «Просто пологи» з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека».

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро з надання правової (професійної, правничої) допомоги визначатиметься додатковими угодами сторін.

26 грудня 2022 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 0707, в якій сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт має сплатити адвокатському бюро за договором за надання правової допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 12 000,00 грн.

Оплата гонорару має бути здійснена клієнтом наступним чином: 4 000,00 грн. має бути оплачено до 31.12.2022 року; 6 000,00 грн. має бути оплачено до 21.01.2023 року; 2 000,00 грн. має бути оплачено не пізніше 2 (двох) календарних днів після ухвалення судом рішення у справі за позовом клієнта до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів.

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок адвокатського бюро «Горецький і Партнери» на оплату наданих послуг 12 000,00 грн.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції посилався на те, що з урахуванням складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, заперечень іншої сторони щодо неспівмірності розміру витрат позиваки на правничу допомогу складності справи, та вважав, що відшкодуванню підлягають понесені позивачкою витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

13 березня 2023 року директор Товариства з обмеженою відповідальність ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву в якому посилався на те, що вказана справи не відноситься до категорії складних, просив врахувати скрутне становище відповідача, посилався на неспівмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Дослідивши подані представником позивача докази щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній справі, складність справи та надані відповідачем заперечення, з огляду на те, що позовні вимоги були задоволені частково, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн..

З огляду на те, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Дарини Андріївни була залишена без задоволення, колегія суддів вважає, що відсутні, визначені ст. 141 ЦПК України для відшкодування вказаних витрат позивачці.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційних скарг представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Дарини Андріївни та представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» Зукіна Валерія Дмитровича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Дарини Андріївни залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок Лелека» Зукіна Валерія Дмитровича залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: