Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2023 Справа №607/16281/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця.

Позов обґрунтований тим, що донька проживає із позивачкою, яка одноосібно забезпечує дитину, всім необхідним, перебуває в декретній відпустці. Відповідач добровільно не бере участі в утриманні дитини, а тому слід стягнути аліменти в її користь.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому частково його визнав, просить стягувати аліменти в мінімальному розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що він добровільно бере участь в утриманні доньки. Звертає увагу, що підприємницькою діяльністю він не займається з 2014 року. Також, має доньку від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2021 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.08.2023 у справі №607/14324/23.

В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 , що підтверджується: свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 25.08.2021 року.

Дитина ОСОБА_5 зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №375 від 14.08.2023 виданою Великолуцьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області, знаходиться на утриманні матері.

Позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_2 є також батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року у справі №600/218/18 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, зважаючи на таке.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, №31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та конкретизовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У частині третій статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що неповнолітня донька перебуває на утримання позивачки, а тому з відповідача, який є батьком дитини, проживає окремо та має обов`язок утримувати її, слід стягнути аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, суд, перевіривши обставини, обумовлені статтею 182 СК України, бере до уваги стан здоров`я і матеріальне становище доньки, працездатний вік позивача, наявність у платника аліментів доньки від першого шлюбу, а тому, вважає, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визначити в розмірі 2300 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 29 серпня 2023 року і до досягнення повноліття.

Такий розмір аліментів приблизно відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів встановленому статтею 182 Сімейного кодексу України - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання доньки та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, зважаючи також на те, що позивачка перебуває в декретній відпустці.

Позивачкою не надано доказів можливості сплачувати відповідачем аліменти в більшому розмірі, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково. Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2300 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 29 серпня 2023 року і до досягнення повноліття.

В задоволенні решти повних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі в сумі 1073 гривень 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 03 жовтня 2023 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк