ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3746/22 Номер провадження 22-ц/814/2951/23Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Єфремов Вадим Валерійович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що позов подано без дотримання вимог, викладених у ст.175 і 177 ЦПК України.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав.

ОСОБА_1 не погодилася з вказаним судовим рішенням, у зв`язку з чим її представник адвокат Єфремов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, безпідставність та порушення судом норм процесуального права просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що суд прийшов до передчасного висновку про повернення позову, оскільки на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог. Кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 1статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с.34) з підстав невідповідності вимогам статтей 175, 177 ЦПК України. В ухвалі зазначено, що в порушення вказаних вимог позивачем не зазначено у повній мірі обставин в обґрунтування своїх вимог та не надано на їх підтвердження доказів, зокрема відсутні відомості щодо особи якій позивач мала намір перерахувати кошти та за які послуги, або ж з якою метою. Відсутні відомості щодо того чому після першого перерахування коштів відповідачу позивач не з?ясувала у належного отримувача про їх наявність відсутність та продовжувала здійснювати перерахування при чому на дві різні картки відповідача. Відсутні відомості щодо наявності/відсутності звернень позивача до відповідача щодо повернення коштів до 17.08.2022 року, оскільки перше перерахування коштів відбулося ще 22.07.2020 року. Відсутні обгрунтування відносно тієї обставини, що у квитанції від 29.08.2020 одержувача зазначено, як ОСОБА_3 ..

Позивачу надано строк - десять днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків.

Залишаючи позовну заяву без руху та у подальшому повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався її невідповідністю вимогами ст.175, 177 ЦПК України, а саме: ненаданням доказів та відсутнісю обргунтувань обставин на які посилається позивач.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ч.1ст.4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Так позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.175 ЦПК України, та при поданні позову зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначив, що до матеріалів справи він надав докази якими, на його думку, ці обставини підтверджуються

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Аналіз наданих сторонами доказів, оцінка достатності доказової бази здійснюється судом при вирішенні спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі №761/41071/19, зазначивши, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Єфремова Вадима Валерійовича - задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 24 січня 2023 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.10.2023 року.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль