Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. Дніпровського районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бовкун М.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

у липні 2023 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій просять розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені вже декілька років. Заявники зазначають, що від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 . При цьому, сторони дійшли згоди, щодо її місця проживання та сплати аліментів на її утримання, про що склали відповідний договір. Таким чином, заявники просять розірвати шлюб, укладений ними 18 листопада 2011 року, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2806.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи без їх особистої участі.

Справа розглядається за правилами окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ч.3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2806, 18 листопада 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Як вбачається із свідоцтва, після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_2 було змінено на « ОСОБА_2 ».

До укладення шлюбу у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 11 вересня 2010 року, видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 313.

Крім того, як вбачається, 07 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О. Тобто сторонами було досягнуто згоди щодо участі батьків у вихованні та утриманні їх спільного сина - ОСОБА_3 .

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню судом у порядку передбаченому ч. 3 ст. 293 ЦПК України, оскільки останні припинили подружні стосунки, примирення між заявниками неможливо.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 104,105,114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 293, 294ЦПК України,

у хвалив :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 листопада 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2806 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Слободянюк