КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 359/7310/22 Головуючий у суді першої інстанції - Семенюта О.Ю.
Номер провадження № 22-з/824/1183/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
УХВАЛА

про відмову в прийнятті додаткового рішення

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення коштів, передбачених договором про виплату матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року змінено, зменшено розмір матеріальної допомоги, яка підлягає до стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 й визначено вказаний розмір допомоги - 103 780 грн.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року залишено без змін.

В подальшому, 18 вересня 2023 року засобами електронного зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Вказана заява представника ОСОБА_2 мотивована тим, що апеляційний суд, виносячи 30 серпня 2023 року постанову по даній цивільній справі, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, зокрема, не вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, які понесла позивачка по справі.

Представник ОСОБА_2 вказує, що оскільки станом на 18 вересня 2023 року судом апеляційної інстанції справу розглянуто з прийняттям постанови, тобто правова допомога надана відповідно до умов договору та заявки на надання правової допомоги, оплачена позивачем в повному обсязі, то позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 18 284,30 грн.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_2 заявляє також клопотання про поновлення пропущеного строку на подання даної заяви, яке обґрунтовано тим, що він отримав постанову апеляційного суду засобами електронного зв`язку 07 вересня 2023 року, проте внаслідок потрапляння електронного листа до папки «Спам», він не зміг виявити вчасно даний лист й ознайомився з текстом постанови лише 15 вересня 2023 року. Враховуючи зазначені обставини, представник позивачки вважає, що він був об`єктивно позбавлений можливості подати заяву про ухвалення додаткового рішення в строк до 12 вересня 2023 року, а тому просить поновити вказаний процесуальний строк як такий, що пропущений з поважної причини.

28 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало свої заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Норми вказаної статті не встановлюють для суду обов`язку викликати учасників справи у судове засідання, а такі виклики суд здійснює у разі необхідності. Апеляційний суд не вбачає підстав для виклику учасників справи для розгляду заяви.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, із тексту поданої апеляційної скарги вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційний суд переглянути рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2023 року в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат, яким було стягнуто 10 000 грн, замість 36 568,60 грн.

Апеляційний суд за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в частині судових витрат, дійшов висновку про обґрунтованість висновків районного суду про стягнення на користь позивача 10 000 грн судових витрат, оскільки заявлена сума в 36 568,60 грн складалась із суми, сплаченої як оплата за надання комплексного супроводу справи і в суді першої інстанції, і в суді апеляційної інстанції. Враховуючи складність справи, а також подане заперечення відповідача щодо розміру заявлених позивачем судових витрат, апеляційний суд залишив без змін оскаржуване рішення в цій частині.

Однак, із тексту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що представником ОСОБА_2 не було заявлено вимог про стягнення судових витрат, які були понесені позивачкою в суді апеляційної інстанції.

Відтак, керуючись положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави вирішувати питання судових витрат, які були понесені позивачкою під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, подана заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для залишення заяви ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.133, 142, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв