Справа № 216/1685/21
провадження №8/216/21/23
УХВАЛА

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначив, що 21.04.2022 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення по справі №216/1685/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 17.03.2023 Дніпровським апеляційним судом винесено постанову, в якій зазначено, що ТОВ «Сітісервіс-КР» виконує функції управителя багатоквартирними будинками Центрально-Міського району в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Відповідно до п.2.1 та п.2.2 Договору від 18.11.2013 Замовник та Управитель зобов`язані здійснити передачу та прийом об`єкта в управління та необхідної, достовірної документації в повному обсязі зі складанням відповідного акту прийняття-передачі об`єкта управління згідно з додатком до Договору від 18.11.2013, що є істотною обставиною для Справи. Крім того, заявник отримав 29.08.2023 Листа ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» №165 від 29.08.2023 (далі «Лист №165») згідно якого прибудинкова територія та розташовані на ній об`єкти благоустрою не передавались на баланс ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» відповідно до вимог ч.3 ст.1030 Цивільного кодексу України (далі «ЦК України») та п.2.1 та п.2.2 Договору від 18.11.2013, що підтверджено відсутністю відповідного акту прийняття-передачі об`єкта управління в якості додатку до Договору від 18.11.2013 у зв`язку з відсутністю відповідних посилань на наявність такого акту у Судовому рішенні 1 та у Судовому рішенні 2, а також - у Листі №165, у зв`язку із чим рішення суду від 21.04.2022 підлягає перегляду.

Крім того, разом із заявою надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що на думку заявника ЗУ «Про судовий збір» не передбачена сплата судового збору особами, які відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» втратили працездатність та є непрацездатними громадянами згідно абз. 17 ч. 1 ст 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з досягненням ними встановленого законом пенсійного віку, до числа яких відносить заявник, внаслідок неможливості на підставі ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» здійснити в залежності від прожиткового мінімуму для працездатних осіб обчислення належного розміру до сплати судового збору за подання заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами для осіб які втратили працездатність, у зв`язку з чим заявник просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Дослідивши матеріали заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суддею встановлено, що остання не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються, зокрема, дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву. До заяви додаються, у тому числі й документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч. 3 ст. 427 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 426 ЦПК України, а саме: до заяви не додано документ про сплату судового збору.

У преамбулі Закону № 3674-VI мовиться, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтею 1 Закону № 3674-VI під судовим збором розуміється збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У статті 5 цього Закону передбачено категорію (коло) осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. До кола цих осіб заявник ОСОБА_2 не входить.

Як уже згадувалося вище, за пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а за частиною другою цієї самої статті - зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

З аналізу наведених положень випливає, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

З розуміння положень статті 8 у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону №3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8 цього Закону, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача (заявника), неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду.

За подання цієї заяви заявник мав би сплатити судовий збір. На нього, як на платника судового збору, не поширюються пільги звільнення від сплати цього платежу.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище заявника, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20 квітня 2023 року у справі №990/13/223.

Із доданих до заяви документів, а саме з пенсійного посвідчення НОМЕР_1 від 25.05.2021, виданого Пенсійним фондом України, вбачається, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, з відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом від 17.04.2023.

Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан заявника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у заявника немає інших доходів та наразі скрутне матеріальне становище, посилання заявника на непрацездатність у зв`язку з досягненням ним пенсійного віку є безпідставним, оскільки нормами законодавства України не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання заяви осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При подані до суду даної позовної заяви ТОВ «Сітісервіс-КР» було сплачено судовий збір у розмір 2270,00 грн.

Отже, у разі подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3405,00 грн (2270 х 150%)

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху, зобов`язавши заявника усунути вище вказані недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись ст.ст. 4, 185, 423, 426, 427, 260-263 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишити без руху з наданням часу заявнику не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині ухвали, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ