Справа № 161/5735/23 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/855/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на утримання майна за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_4 , поданою від її імені представником ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він з відповідачкою являються співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу у 2018 році відповідачка жодної участі в утриманні спільного майна не бере. Усі витрати сплачуються ним.

Так, на підставі укладеного 12.02.2020 договору про надання послуг ним щомісяця сплачувалися кошти по 5000 грн за утримання будинку, прибудинкової території та господарських споруд (утримання території: обрізка дерев, косіння трави, прибирання снігу, очищення від бруду, догляд за квітами та ін., утримання будинку у відповідному санітарному стані). За період з лютого 2020 по грудень 2022 року за надані послуги він сплатив 100 000 грн.

Для виконання обов`язку щодо схоронності житлового будинку і його належного утримання ним понесено витрати на придбання і встановлення котла опалювального газового і сталевих панельних радіаторів на загальну суму 119 350 грн.

Також за період з січня 2019 року по грудень 2022 року за певні місяці, а саме: за січень, лютий, травень, липень, серпень, вересень, жовтень 2019 року, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року, лютий, березень, травень, липень, вересень, жовтень, грудень 2021 року, січень, лютий, березень, травень, червень, грудень 2022 року ним понесено витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, податків і зборів на загальну суму 85398,14 грн, що стверджується наявними у нього оригіналами відповідних квитанцій.

Всього за утримання спільного майна ним понесено витрати у розмірі 304748,14, половину з яких йому зобов`язана відшкодувати відповідачка.

Ураховуючи наведене, просив стягнути із відповідачки на його користь 152 374 грн, що становить 1/2 частину понесених витрат на утримання спільного майна, а також 7000 грн понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 42699,07 грн витрат на утримання спільного майна та 427 грн судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у позові та ухвалити у цій частині нове судове рішення - про задоволення позову у заявленому розмірі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 від імені відповідачки ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

Відповідачка відзив на апеляційну скаргу позивача не подала.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу відповідачки, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні позивач та його представник свою апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити. Апеляційну скаргу відповідачки заперечили та просять залишити її без задоволення.

Представник відповідачки свою апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити. Апеляційну скаргу позивача заперечив та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду з таких підстав.

Статями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що сторони являються співвласниками житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_1 , придбаного у шлюбі (а.с.5, 6).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживачів здійснювати оплату за утримання житла та за конкретні житлово-комунальні послуги у визначені строки та розмірах.

Для підтвердження таких понесених витрат позивач до позовної заяви приєднав копії відповідних квитанцій, зазначивши, що їх оригінали наявні у нього.

Разом із тим, на виконання вимог статті 12 ЦПК України апеляційним судом встановлено, що позивачем за лютий, липень, серпень, вересень і жовтень 2019 року подано не оригінали квитанцій, а їх дублікати. Оригінали цих квитанцій знаходяться у сторони відповідачки, які й надані суду апеляційної інстанції.

Зазначена обставина спростовує посилання позивача, що витрати за ці місяці на загальну суму 13316,97 грн понесені саме ним.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем за зазначений у позові період фактично понесено витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, податків і зборів на загальну суму 72081,17 грн (85398,14 - 13316,97), половину з яких, а саме 36040,58 грн (72081,17 : 2) необхідно стягнути із відповідачки.

Посилання представника відповідача, що такі вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки іншим судовим рішенням уже вирішувалося питання про такі витрати за цей же період - відхиляються апеляційним судом, оскільки позивач не заявляв будь-коли позовних вимог про відшкодування йому за цей період таких витрат і судове рішення не ухвалювалося.

Звернення з такими вимогами відповідачки підтверджує лише її право на захист своїх інтересів і ухвалення рішення суду за її позовом.

Щодо позовних вимог про відшкодування половини від 100 000 грн понесених витрат за утримання будинку, прибудинкової території та господарських споруд (утримання території: обрізка дерев, косіння трави, прибирання снігу, очищення від бруду, догляд за квітами та ін., утримання будинку у відповідному санітарному стані) за період з лютого 2020 по грудень 2022 року на підставі укладеного 12.02.2020 договору про надання послуг, а також щодо позовних вимог про відшкодування половини від 119 350 грн понесених витрат на придбання і встановлення котла опалювального газового і сталевих панельних радіаторів, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Виходячи зі змісту норм законодавства щодо права власності, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.

Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Забезпечення належного теплопостачання будинку спрямоване не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у ньому, а й на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо).

Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

Позивач приєднав копію договору про надання послуг, укладеного 12.02.2020 між ним та виконавцем Юдко В. С., яким визначено вартість послуг за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця в сумі 5000 грн (а.с.14).

Позивач просить стягнути з відповідачки половину понесених ним витрат по оплаті послуг за цим договором.

Разом із тим, жодного належного, допустимого і достовірного доказу про понесення таких витрат суду не надав.

Оскільки будь-яких платіжних документів на виконання цього договору не надано, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, то в задоволенні цих вимог необхідно відмовити.

Щодо відшкодування половини витрат від 119350 грн на придбання і встановлення котла опалювального газового і сталевих панельних радіаторів, апеляційний суд дійшов висновку, що позов у цій частині необхідно задовольнити частково.

Так, на виконання вимог ст. 12 ЦПК України суду апеляційної інстанції надано докази про те, що термін експлуатації попередньо встановленого у 2006 році газового котла для теплозабезпечення житлового будинку складає 14 років.

Позивач надав докази про придбання і встановлення у вересні 2019 року нового котла газового опалювального і радіаторів панелей сталевих (а.с.15-20).

Апеляційний суд вважає доведеною необхідність придбання нового газового котла у зв`язку із закінченням терміну експлуатації попередньо встановленого у будинку газового котла.

Разом із тим, позивач не надав жодних доказів на підтвердження необхідності заміни у тому ж числі і радіаторів опалення, чи про погодження такої заміни із відповідачкою.

Ураховуючи наведене, по цих вимогах необхідно стягнути на користь позивача лише половину понесених ним витрат на суму 56 600 грн, з яких 45600 - вартість котла, 10000 грн - за демонтаж та встановлення котла і 1000 грн - пусконалагоджувальні роботи.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути по цих вимогах 28300 грн (56600 : 2).

Посилання представника відповідача на те, що котел придбано та роботи проведено не відповідними для цього спеціалістами - відхиляються апеляційним судом, оскільки позивачем фактично понесені витрати на придбання і встановлення котла, який на цей час експлуатується і жодних приписів відповідних організацій чи структур щодо покладення будь-яких штрафних санкцій на позивача з приводу цього - відповідачкою не надано.

Також відповідачка не надала жодних доказів у спростування необхідності заміни котла.

Ураховуючи наведені обставини, на користь позивача необхідно стягнути половину понесених ним витрат, що становить 64340,58 грн, з яких 36040,58 грн - витрати по оплаті житлово-комунальних послуг і 28300 грн - витрати за придбання і встановлення котла.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду.

У зв`язку із частковим задоволенням позовної заяви, що становить 42,22 % від заявлених вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір за її подання необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача у розмірі 643,40 грн, а витрати на професійну правничу допомогу стягнути у розмірі 2955,40 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_4 , подану від її імені представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 64340 (шістдесят чотири тисячі триста сорок) грн 58 коп понесених витрат на утримання спільного майна, 643 (шістсот сорок три) грн 40 коп судового збору та 2955 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 40 коп витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду лише у випадках, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді