Ухвала

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 159/2691/22

провадження № 61-13972ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» на постанову Волинського апеляційного суду

від 03 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6»

про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Ковельської міської ради Волинської області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6» (далі - ОСББ «Заводська-6»)

про зобов`язання вчинити дії та встановлення земельного сервітуту.

Позовна заява мотивована тим, що з серпня 2018 року ОСОБА_1

є власником земельної ділянки площею 0,3 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2019 році на вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 розпочав будівництво багатоквартирного житлового будинку. На підставі технічної документації та робочих проектів, погоджених із

Водопровідно-каналізаційним господарством «Ковельводоканал»

(далі - ВКГ «Ковельводоканал)», Ковельським комунальним підприємством «Добробут» (далі - Ковельське КП «Добробут»), визначено проведення мережі водопостачання і водовідведення до будинку через територію земельної ділянки на АДРЕСА_2 . Такі проекти із водопостачання і водовідведення погоджено із користувачем земельної ділянки за вказаною

адресою - Ремонтним житлово-комунальним підприємством № 2

(далі - РЖКП № 2). При цьому, передбачено виконання заміни ділянки існуючої водопровідної мережі до вводу існуючого житлового будинку на АДРЕСА_2 , та проведення перепідключення діючого будинку до новозбудованої водопровідної мережі з влаштуванням у місці переключення колодязя із запірною арматурою; заміну ділянки мережі каналізації з урахуванням перепідключення до даної ділянки існуючих абонентів.

Пізніше позивач дізнався, що рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 28 січня 2021 року земельну ділянку на АДРЕСА_2 , передано у власність ОСББ «Заводська-6» (рішення міської ради не містить будь-яких застережень щодо використання земельної ділянки із урахуванням погоджених проектом будівництва нових мереж водопостачання і водовідведення до будинку на

АДРЕСА_1 ). За результатами звернення до ОСББ «Заводська-6» для погодження проектів на влаштування мереж водопостачання і водовідведення, позивачу відмовлено.

ОСББ «Заводська-6» як власник земельної ділянки на

АДРЕСА_2 , перешкоджає позивачу у виконанні обов`язку щодо реконструкції наявної мережі водовідведення до будинку, визначеного технічними умовами від 11 квітня 2019 року № 121-Т, а також обов`язку збудувати нову мережу водовідведення, визначеного технічними умовами від 30 березня 2019 року № 121, приєднання житлового будинку на АДРЕСА_1 до централізованих систем водопостачання і водовідведення.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати частково недійсним рішення Ковельської міської ради Волинської області від 28 січня 2021 року № 4/36;

- зобов`язати Ковельську міську раду Волинської області

доповнити рішення від 28 січня 2021 року № 4/36 пунктом 3 такого змісту: «Встановити обмеження на виконання частини земельної ділянки на АДРЕСА_2 , необхідної для проведення робіт по реконструкції та укладення мережі водовідведення і водопостачання до будинку АДРЕСА_1 , на час виконання цих робіт»;

- встановити між ОСББ «Заводська-6» і ОСОБА_1 земельний сервітут на частину земельної ділянки на АДРЕСА_2 , належної ОСББ «Заводська-6», необхідної для проведення реконструкції і укладання мережі водовідведення і водопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Ковельський міськрайонний суд Волинської області ухвалою від 25 жовтня 2022 року (у складі судді Волкової Ю. Ф.) залишив без розгляду позовні вимоги, заявлені до ОСББ «Заводська-6».

Залишив без розгляду позовні вимоги до Ковельської міської ради Волинської області в частині визнання частково недійсним рішення Ковельської міської ради Волинської області від 28 січня 2021 року № 4/36; зобов`язання Ковельської міської ради Волинської області доповнити рішення від 28 січня 2021 року № 4/36 пунктом 3 такого змісту: «Встановити обмеження на виконання частини земельної ділянки на

АДРЕСА_2 , необхідної для проведення робіт по реконструкції

та укладення мережі водовідведення і водопостачання до будинку

АДРЕСА_1 ,

на час виконання цих робіт» на підставі пункту 5 частини першої

статті 257 ЦПК України.

Залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСББ «Заводська-6».

Ковельський міськрайонний суд Волинської області ухвалою від 22 грудня 2022 року замінив первісного відповідача - Ковельську міську раду Волинської області належним відповідачем - ОСББ «Заводська-6».

Отже, позовними вимогами ОСОБА_1 , в остаточній редакції

є встановлення земельного сервітуту на належній на праві власності

ОСББ «Заводська-6» земельній ділянці площею 0,5278 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

на підставі висновку земельно-технічної експертизи від 20 вересня

2022 року № 04/09-з для:

- реконструкції та прокладання зливної каналізації для відводу дощових

і талих вод з розмірами: 5,63; 5,50; 88,17; 6,00; 93,47; 11,48 пог. м та площею 0,0593 га;

- реконструкції та прокладання мережі водовідведення з розмірами:

92,29; 6,00; 92,00; 6,00 пог. м та площею 0,0552 га;

- реконструкції та прокладання мережі водопостачання з розмірами:

23,65; 70,14; 68,68; 16,20; 8,04; 2,92 пог. м та площею 0,0548 га.

Ковельський міськрайонний суд Волинської області рішенням від 07 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що використання його земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСББ «Заводська-6», як і не доведено неможливості задовольнити потреби ОСОБА_1 іншим способом, зокрема, через землі, які перебувають у загальному користуванні, є незабудованими або перебувають у процесі забудови.

Волинський апеляційний суд постановою від 03 серпня 2023 року (у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.) рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня

2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов

ОСОБА_1 задовольнив.

Встановив на належній на праві власності ОСББ «Заводська-6» земельній ділянці площею 0,5278 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , земельний сервітут між

ОСББ «Заводська-6» та ОСОБА_1 згідно з висновком

земельно-технічної експертизи від 20 вересня 2022 року № 04/09-3, для:

- реконструкції та прокладання зливової каналізації для відводу дощових та талих вод з наступними розмірами: 5,63; 5,50; 88,17; 6,00; 93,47;

11,48 пог. м. та площею 0,0593 га;

- реконструкції та прокладання мережі водовідведення з наступними розмірами: 92,29; 6,00; 92,00; 6,00 пог. м та площею 0,0552 га;

- реконструкції та прокладання мережі водопостачання з наступними розмірами: 23,65; 70,14; 68,68; 16,20; 8,04; 2,92 пог. м та площею 0,0548 га.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені вимоги, а зокрема: можливість альтернативних способів реалізації права ОСОБА_1 для підключення до центральних мереж з водопостачання і водовідведення будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням чинних технічних умов, які надані відповідними органами. Таким чином, позивач позбавлений можливості провести комунікації до багатоквартирного житлового будинку, у зв`язку з чим задоволення його потреби неможливо здійснити іншим способом, ніж встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідача. Встановлення сервітуту жодним чином не порушить законні права та інтереси мешканців будинку АДРЕСА_2 , оскільки збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах, як це передбачено частиною сьомою статті 403 ЦК України.

22 вересня 2023 року ОСББ «Заводська-6» звернулося до Верховного Суду

з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду

від 03 серпня 2023 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є вимога про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки площею 0,5278 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

між ОСББ «Заводська-6» та ОСОБА_1 , з метою проведення комунікацій до багатоквартирного житлового будинку, забудовником якого є позивач.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

При цьому, Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у даній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення у справі «Пелевін проти України», заява

№ 24402/02, від 20 травня 2010 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення у постанові Волинського апеляційного суду від 03 серпня

2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про зупинення виконання/дії постанови Волинського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389,

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6»

на постанову Волинського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року

у справі за позовом за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заводська-6»

про встановлення земельного сервітуту.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк