ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/5879/20 Номер провадження 22-ц/814/947/23Головуючий у 1-й інстанції Шелест І.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року (повний текст рішення складено 28 грудня 2021 року) по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Після збільшення позовних вимог, позивач прохала суд:

- визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: 1) холодильник INDESITPBAA 34FXD вартістю 5577,00 грн; 2) вікно ПВХ з підвіконням та москітною сіткою (1 шт.) вартістю 1850,00 грн; 3) вікна ПВХ (3 шт.) з комплектуючими та стальні двері (1 шт.) вартістю 6590,00 грн; 4) обладнання для проведення та підключення опалення вартістю 8275,00 грн; 5) котел настінний WestenPulsarD 240 Fітурбо з трубою вартістю 5400,00 грн; 6) стіл (1 шт.) та стільці (4 шт.) вартістю 14000,00 грн; 7) матрац ДелайнСофт вартістю 3991,00 грн; 8) шафа купе №14 з дзеркалом вартістю 6831,00 грн; 9) ліжко Фієста вартістю 5236,00 грн; 10) вбудована поверхня PYRAMIDAPFA 640 INOXLUXE вартістю 3999,92 грн; 11) витяжка VENTOLUXTREVI 60 ВК (750) РВ IT вартістю 2899,92 грн; 12) вбудована духовка PYRAMIDAF 40 ТІХ вартістю 3833,25 грн; 13) каструля RONDELLRDA-113 Geste 3,3 л вартістю 499,92 грн; 14) ківш RONDELLRDA-113 Geste 1,7 л вартістю 499,92 грн; 15) комп`ютерна миша LOGITECH вартістю 333,25 грн; 16) шпалери вартістю 2500,00 грн; 17) клей вартістю 70,00 грн; 18) ламінат та підкладка під ламінат вартістю 6354,00 грн; 19) натяжна стеля вартістю 1980,00 грн; 20) плитка SHATTO вартістю 3494,70 грн; 21) ламінат вартістю 2917,08 грн; 22) ламінат вартістю 805,54 грн; 23) фарба вартістю 634,82 грн; 24) підкладка під ламінат та герметик вартістю 573,58 грн; 25) плитка SHATTO, фуга та клей для плитки вартістю 658,60 грн; 26) рідкокристалічний телевізор SAMSUNG та комплектуючі до нього вартістю 10698,80 грн; 27) вітальня Аргус вартістю 7199,00 грн; 28) шафа-купе вартістю 11700,00 грн; 29) диван «Лоран» вартістю 18240,00 грн; 30) будівельні матеріали (гіпсокартон, УД профіль, СД профіль, шпаклівка, ґрунтовка і т.д.) вартістю 3320,00 грн; 31) будівельні матеріали вартістю 3714,00 грн; 32) шпалери вартістю 660,00 грн; 33) міжкімнатні двері та комплектуючі до них вартістю 6075,00 грн; 34) кухонні меблі вартістю 16630,00 грн, яке було придбано під час шлюбу з ОСОБА_1 на загальну суму 168041,30 грн;

- присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на вищевказане майно у розмірі 84020,65 грн;

- визнати за позивачем право на 1/2 частину від 133405,00 грн, тобто суми, яку ОСОБА_1 сплатив зі спільних доходів подружжя, за кредитним договором на придбання автомобіля Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію замість частки позивача у праві на 1/2 частину від суми, яку ОСОБА_1 сплатив зі спільних доходів подружжя, за кредитним договором на придбання автомобіля Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 66702,50 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначено, що з 28 серпня 2009 року по 02 жовтня 2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина, який після розлучення залишився на утриманні позивача. За час перебування у шлюбі сторони набули у власність вищевказане майно, в тому числі автомобіль, який сторони придбали в кредит, за який вони виплачували зі спільних коштів подружжя. Оскільки після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину такого майна: холодильник INDESITPBAA 34FXD, стіл (1 шт.) та стільці (4 шт.), матрац ДелайнСофт, шафа купе №14 з дзеркалом, ліжко Фієста, витяжка VENTOLUXTREVI 60 ВК (750) РВ IT, вбуд. духовка PYRAMIDAF 40 ТІХ, каструля RONDELLRDA-113 Geste 3,3 л, ківш RONDELLRDA-113 Geste 1,7 л, комп`ютерна миша LOGITECH, рідкокристалічний телевізор SAMSUNG тa комплектуючі до нього, вітальня Аргус, шафа-купе, диван « ІНФОРМАЦІЯ_1 », кухонні меблі, що було придбано під час шлюбу з ОСОБА_1 .

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в іншій частині відмовлено.

Позиції учасників справи

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

Вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, прохав суд змінити рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року, виключивши з мотивувальної частини судового рішення висновок про те, що автомобіль марки Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в спільній сумісній власності подружжя; зазначити в мотивувальній частині дійсну вартість майна, яке визнано спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з позивача судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подає апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги подану ним заяву про відкладення розгляду справи та здійснив розгляд справи за його відсутності, чим було порушено право відповідача на справедливий суд.

Крім того, перебуваючи на лікарняному, ОСОБА_1 був позбавлений можливості подати докази в повному обсязі до суду першої інстанції, зокрема докази вартості та наявність майна, яке було придбано за спільно нажиті кошти.

Відповідачем наголошено, що для придбання автомобіля та для сплати кредиту ним було укладено договір позики від 05 квітня 2017 року, за умовами якого ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 7000,00 доларів США та 8000,00 грн, з яких за період перебування у шлюбі повернув позикодавцю 1000,00 доларів США та 8000,00 грн. Відтак, позивач має право лише на половину оплачених відповідачем коштів: 500,00 доларів США та 4000,00 грн, що в свою чергу виключає статус спірного автомобіля як спільної сумісної власності.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання до Полтавського апеляційного суду не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 серпня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №160.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін справи народився син - ОСОБА_5 (а.с. 05).

13 квітня 2017 року було зареєстровано за ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 45).

Для придбання вищевказаного автомобіля ОСОБА_1 взяв в АТ «Кредобанк» кредит на суму 336674,31 грн за договором від 14 квітня 2017 року №7973/2017, терміном до 01 квітня 2024 року.

Згідно наданої інформації АТ «Кредобанк» від 29 жовтня 2020 року, станом на 22 жовтня 2020 року заборгованість по кредиту становить 209546,67 грн. За період з 14 квітня 2017 року по 02 жовтня 2018 року було внесено 133405,00 грн оплати по кредитному договору №7973/2017 від 14 квітня 2017 року (а.с. 70-78).

За час шлюбу сторони придбавали наступні речі: 1) холодильник INDESITPBAA 34FXD вартістю 5577,00 грн; 2) вікно ПВХ з підвіконням та москітною сіткою (1 шт.) вартістю 1850,00 грн; 3) вікна ПВХ (3 шт.) з комплектуючими та стальні двері (1 шт.) вартістю 6590,00 грн; 4) обладнання для проведення та підключення опалення вартістю 8275,00 грн; 5) котел настінний WestenPulsarD 240 Fітурбо з трубою вартістю 5400,00 грн; 6) стіл (1 шт.) та стільці (4 шт.) вартістю 14000,00 грн; 7) матрац ДелайнСофт вартістю 3991,00 грн; 8) шафа купе №14 з дзеркалом вартістю 6831,00 грн; 9) ліжко Фієста вартістю 5236,00 грн; 10) вбуд. поверхня PYRAMIDA PFA 640 INOX LUXE вартістю 3999,92 грн; 11) витяжка VENTOLUX TREVI 60 ВК (750) РВ IT вартістю 2899,92 грн; 12) вбуд. духовка PYRAMIDA F 40 ТІХ вартістю 3833,25 грн; 13) каструля RONDELL RDA-113 Geste 3,3 л. вартістю 499,92 грн; 14) ківш RONDELL RDA-112 Geste 1,7 л. вартістю 499,92 грн; 15) комп`ютерна миша LOGITECH вартістю 333,25 грн; 16) шпалери вартістю 2500,00 грн; 17) клей вартістю 70,00 грн; 18) ламінат та підложка під ламінат вартістю 6354,00 грн; 19) натяжна стеля вартістю 1980,00 грн; 20) плитка SHATTO вартістю 3494,70 грн; 21) ламінат вартістю 2917,08 грн; 22) ламінат вартістю 805,54 грн; 23) фарба вартістю 634,82 грн; 24) підкладка під ламінат та герметик вартістю 573,58 грн; 25) плитка SHATTO, фуга та клей для плитки вартістю 658,60 грн; 26) рідкокристалічний телевізор SAMSUNG тa комплектуючі до нього вартістю 10698,80 грн; 27) вітальня Аргус вартістю 7199,00 грн; 28) шафа-купе вартістю 11700,00 грн; 29) диван «Лоран» вартістю 18240,00 грн; 30) будівельні матеріали (гіпсокартон, УД профіль, СД профіль, шпаклівка, грунтовка і т.д.) вартістю 3320,00 грн; 31) будівельні матеріали вартістю 3714,00 грн; 32) шпалери вартістю 660,00 грн; 33) міжкімнатні двері та комплектуючі до них вартістю 6075,00 грн; 34) кухонні меблі вартістю 16630,00 грн (а.с. 06-44).

30 серпня 2018 року рішенням Балаклійського районного суду Харківської області в справі №610/1949/18 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 02 жовтня 2018 року (а.с. 04).

Позиція апеляційного суду

Щодо поданої представником відповідача заяви про відкладення розгляду справи

20 грудня 2021 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, в якій заявник прохав суд розгляд справи, який призначено на 13:00 год. 21 грудня 2021 року, відкласти на іншу дату.

Подана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному, а його представник у цей час зайнятий в іншому судовому засіданні, що відбуватиметься у Нововодолазькому районному суді Харківської області.

На підтвердження вище вказаних обставин до заяви про відкладення розгляду справи додано листок непрацездатності, виданий на ім`я ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній звільнений від роботи з 14 грудня 2021 року до 23 грудня 2021 року (а.с. 128-129).

Аналізуючи заяву про відкладення розгляду справи та долучені до неї документи, колегія суддів зазначає, що на підтвердження неможливості прибуття представника відповідача на розгляд даної справи на 13:00 год. 21 грудня 2021 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова будь-яких доказів подано не було.

Частиною першою статті 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Згідно частини першої статті 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Так, частиною другою статті 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Окрім того, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та постановлено розгляд вказаної справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Ус В.В. неодноразово звертався до суду першої інстанції із заявами про відкладення розгляду справи, а саме 07 квітня 2021 року та 29 липня 2021 року (а.с. 109-112, 117).

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ус В.В. були повідомлені про час, дату та місце судового засідання, відсутності підтвердження поважності підстав неприбуття у судове засідання представника відповідача для відкладення розгляду справи, тривалий час розгляду справи (понад 1 рік), попереднє врахування позиції сторони відповідача місцевим судом щодо відкладення розгляду справи, то колегія суддів не вбачає порушень процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Щодо поданих до суду апеляційної інстанції доказів

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги відповідачем додано, зокрема, звіт про оцінку майна від 16 серпня 2021 року, договір позики від 05 квітня 2017 року, а також розписки про отримання коштів від 05 квітня 2017 року, від 11 листопада 2017 року, від 10 червня 2018 року, від 08 лютого 2019 року, від 15 грудня 2019 року.

Положеннями статті 83 ЦПК України передбачено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно принципу змагальності сторін, що закріплений статтями 2, 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 12 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що подані докази існували у відповідача на час розгляду справи місцевим судом, однак останнім до суду першої інстанції подані не були.

Водночас, вказівка ОСОБА_1 про отримання ним звіту про оцінку майна лише на початку січня 2022 року не береться колегією суддів до уваги, оскільки доказів отримання звіту відповідачем у вказану ним дату матеріали справи не містять, а також відсутні й відомості на підтвердження неможливості його отримання замовником з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки звіт про оцінку майна від 16 серпня 2021 року, договір позики від 05 квітня 2017 року, а також розписки про отримання коштів від 05 квітня 2017 року, від 11 листопада 2017 року, від 10 червня 2018 року, від 08 лютого 2019 року, від 15 грудня 2019 року подано відповідачем разом з апеляційною скаргою (а.с. 154-191, 195-198) та не було подано до суду першої інстанції, відтак, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, не беруться до уваги колегією суддів, так як жодних доказів поважності їх неподання до місцевого суду з причин, що об`єктивно не залежали від волі ОСОБА_1 , в матеріалах справи не міститься, а особою, що подала апеляційну скаргу, не зазначено.

Щодо транспортного засобу

Частиною першою статті 57 СК України встановлено перелік майна, яке є особистою приватною власністю дружини, чоловіка: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 і є незмінною судовою практикою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц зроблено висновок про те, що існує презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з ним не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, законодавством передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ані дружина, ані чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить спільно подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Втім, заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на його особисті кошти, не буде належно підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Відтак, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Подібні висновки Верховний Суд зробив у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 13 квітня 2017 року, тобто під час перебування сторін справи у шлюбі, було зареєстровано за ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції, з урахуванням часу реєстрації транспортного засобу та відсутністю у матеріалах справи доказів на спростування презумпції права спільної сумісної власності на це майно, дійшов до обґрунтованого висновку, вказавши в мотивувальній частині рішення, що автомобіль Suzuki SX-4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності сторін даної справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції закріплені у статті 374 ЦПК України.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із дотриманням норм процесуального права та правильно застосував норми матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги підстави для скасування рішення суду першої інстанції не встановлені, то апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко