Справа № 725/2138/23
Номер провадження2/717/243/23
РІШЕННЯ
03.10.2023 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.
секретаря Глібіщук М.Л.,
позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився ,
представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася ,
відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився ,
Представник позивача ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився.
Інші заяви та клопотання не надходили.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Судом також встановлено, що 08 липня 2022 року о 20 годині 13 хвилин в м. Чернівці по вул. Хотинській, 49, відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Джетта», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався, що цей маневр буде безпечним та допустив зіткнення із автомобілем марки „Міцубісі д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював виїзд з прилеглої території ліворуч на вул. Хотинську, в напрямку вул. Калинівської, внаслідок чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Отже, зіткнення сталося з вини відповідача ОСОБА_3 . В результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль „Міцубісі д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 .
Дані обставини підтверджуються постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці по справі №726/1000/22 від 25.10.2022 р. В результаті даної дорожньо транспортної пригоди позивачу було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 443224,11 грн, що підтверджується звітом про оцінку матеріального збитку від 10.03.2023 склала та моральну шкоду у вигляді душевних страждань в зв`язку з пошкодженням автомобіля позивач ОСОБА_1 , який в результаті пошкодження його майна мав підвищене психологічне навантаження, були порушені його нормальні життєві стосунки, оскільки останній був змушений організовувати своє життя без використання належного йому автомобіля, змушений організовувати його ремонт, а також звертатися до суду за захистом своїх прав. Судом також встановлено, що позивачу було відшкодовано суму збитків за шкоду його майна в розмірі 127500 грн, що підтверджується копією виписки по картковому рахунку позивача ОСОБА_1 за 09.01.2023 року. Різниця заподіяних збитків з відрахуванням виплаченої страхової суми становить 315724,11 грн.
Таким чином, між сторонами склалися цивільноправові відносини з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Зокрема, згідно з п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з ч. 1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5 вказаної вище Постанови пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно п.9 даної Постанови Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.
Суд вважає, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди слід застосовувати положення ст.23 ЦК України, якою встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3) ч.2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вина відповідача ОСОБА_3 у спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 , а також факти протиправної поведінки відповідача стверджуються дослідженими судом доказами.
Суд також враховує, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 суддею було встановлено, що дорожньотранспортна пригода, яка мала місце 08 липня 2022 року сталася з вини ОСОБА_3 , який порушив Правила дорожнього руху України. Зокрема ця обставина стверджується змістом постанови судді Садгірського районного суду м. Чернівці по справі №726/1000/22 від 25.10.2022 р.
Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Крім того, відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що відповідач ОСОБА_3 , не винен у спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 та в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували цю обставину та стверджували протилежне.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач ОСОБА_1 , тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках, ступінь вини відповідача ОСОБА_3 та його матеріальне становище, вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в України, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково суд вважає, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3507 (три тисячі п`ятсот сім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 23, 280,1166,1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 9-13, 76-81, 82, 141, 200, 206, 217, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 проживає в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_5 , проживає по АДРЕСА_2 ) 315724 (триста п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 11 (одинадцять) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3507 (три тисячі п`ятсот сім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03.10.2023 року.

Суддя Телешман О.В.