Єдиний унікальний номер судової справи: 490/8749/21
Провадження 22-ц/812/1048/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

02 жовтня 2023 року м. Миколаїв справа №490/8749/21

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

за участю:

представника Головного управління ДПС у Миколаївській області Тульчевської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у Миколаївській області на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Гуденко О.А. в приміщенні того ж суду, за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати,

встановив:

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку обґрунтовувала наступним.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2022 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 19 січня 2023 року, стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27 164 грн 16 коп.

Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2022 року.

28 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист, проте виконання рішення ускладнюється закритими рахунками відповідача.

Заявник вказувала, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року N 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» зареєстровано юридичну особу 17 травня 2019 року, номер запису: 0085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України вiд18 грудня 2018 року N 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» (далі Постанова №1200) Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївський області перебуває у стані припинення.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року N 227визначено, що Державна податкова служба здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Абзацом 5 пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Миколаївській області, затвердженого наказом ДПС України 12 липня 2019 року N 14, ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Миколаївській області.

Постановою КМУ від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» із змінами та доповненнями, внесеними постановоюКМУ від 25 вересня 2019 року №846 (далі -Постанова № 846) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби. Територіальні органиДержавної фіскальної служби реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби.

Тобто, ГУ ДФС у Миколаївській області реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ДПС у Миколаївській області.

Також Постановою № 846 установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової[ служби.

Наказом ГУ ДПС у Миколаївській області від 29 серпня 2019 № 5 «Про початок діяльності ГУ ДПС у Миколаївській області» розпочато виконання ГУ ДПС у Миколаївській області функцій i повноважень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р «Питання Державної податкової служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У зв`язку з цим розпорядженням, головою ДПС України видано наказ №36 від 28 серпня 2019 року «Про початок діяльності Державної податкової служби України», а начальником Головного управління ДПС України у Миколаївській області видано наказ «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Миколаївській області».

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», Кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, в тому числі і Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2 Постанови № 893, територіальні органи ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення ДПС територіальних органів згідно з абзацом 4 пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається ДПС після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи ДПС, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обовязки територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положенням про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу ДПС України від 24 грудня 2020 року № 755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» 01 січня 2021 року розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30 вересня 2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови № 893.

Згідно пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Миколаївській області, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12 листопада 2020 року №643, Головне управління ДПС у Миколаївській області () є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Миколаївській області ().

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила замінити сторону виконавчого провадження з Головного управління ДФС в Миколаївській області на Головне управління ДПС в Миколаївській області.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Постановлено замінити сторону виконавчого провадження у справі № 490/8749/21, а саме з боржника Головне управління ДФС України в Миколаївській області на Головне управління ДПС в Миколаївській області.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , місцевий суд виходив із наявності підстав для задоволення заяви.

Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального, просило скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Головне управління ДПС у Миколаївській області не було залучено до участі у справі, що не дало змоги надати заперечення проти заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того вказувало, що відповідно до абзацу четвертого пункту 2 Постанови №1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Тобто Кабінетом Міністрів України обмежено обсяги прав та обов`язків, пов`язаних з правонаступництвом, сферами діяльності новоутворених Державної податкової служби та Державної митної служби.

Зазначало, що відповідно до постанови №1200 всі повноваження Державної фіскальної служби України, що реорганізується шляхом поділу, розділено на три сфери: 1) реалізація державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску сфера діяльності Державної податкової служби; 2) реалізація державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства сфера діяльності Державної митної служби; 3) реалізація державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань єдиного внеску сфера діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинене, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (Бюро економічної безпеки України).

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Миколаївській області, затвердженого наказом ДПС України від 12 липня 2019 року №14 із змінами, правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДФС України у Миколаївській області у відповідних сферах діяльності є головне управління ДПС у Миколаївській області. Отже, права та обов`язки Головного управління ДПС у Миколаївській області як правонаступника ГУ ДФС у Миколаївській області не є виключними і всеохоплюючими, а жорстко обмежені його сферою діяльності.

Також, вказувало, що Головне управління ДФС у Миколаївській області як юридична особа до дати утворення центрального органу виконавчої влади продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції (Бюро економічної безпеки України). Станом на теперішній час відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ГУ ДФС у Миколаївській області досі перебуває у процесі ліквідації, а отже є діючим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Від Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, не погоджуючись із позицією, викладеною в скарзі, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Звертало увагу, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ГУ ДФС у Миколаївській області знаходиться в стані припинення та не обслуговується в органах Казначейства Миколаївської області. І тому, Казначейство не може виконати рішення суду. Крім того, в окремо поданій заяві Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області просило розглядати справу у відсутність представника управління.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 4 частини 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 10 квітня 2023 року звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з Головного управління ДФС у Миколаївській області на Головне управління ДПС у Миколаївській області.

В заяві заявник не зазначила як заінтересовану особу Головне управління ДПС у Миколаївській області. Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 , замінив сторону виконавчого провадження з Головного управління ДФС у Миколаївській області на Головне управління ДПС у Миколаївській області, тим самим вирішив питання про права та обов`язки останнього. Проте Головне управління ДПС у Миколаївській області не було залучено до участі у справі, не повідомлялось про дату, час та місце розгляду заяви та було позбавлене можливості надати свої заперечення стосовно поданої заяви.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення про права, свободи та інтереси Головного управління ДПС у Миколаївській області, яке не було залучене до участі у справі,колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення, бо про це є пряма вказівка у нормах ст. 376 ЦПК України.

Ухвалюючи нове судове рішення колегія суддів дійшла наступного.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07 лютого 2022 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2022 року, описку в якому виправлено ухвалою того ж суду від 19 січня 2023 року, стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27164 грн 16 коп.

Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2022 року.

28 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за цим виконавчим листом виконавче провадження не відкривалось.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що виконавче провадження з виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2022 року про стягнення з Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27164 грн 16 коп. не відкривалось, то відсутні підстави для заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні. Проте це не позбавляє права стягувача на звернення до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга Головного управляння Державної податкової служби у Миколаївській області підлягає задоволенню частково, а ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2023 року скасуванню, з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2023 року скасувати, у справі ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.