Номер провадження: 22-ц/813/3991/23
Справа № 522/6699/19
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретарів судового засідання Гуденка Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та представника ГО "За право жити" Бойко Тетяни Леонідівни про відвід судової колегії Кострицькому В.В., Карташову О.Ю., Коноваловій В.А., у справі за апеляційними скаргами Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" та ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Приморського районного суду м.Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, до Приморського районного суду м.Одеси про відновлення втрачених записів судових засідань, встановлення факту втручання в правосуддя.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої наполягав на нормальному і повноцінному розгляді даної справи в Апеляційній інстанції з прийняттям процесуальних рішень, якими виправити, скасувати і доповнити низку завідомо неправосудних судових рішень Малиновського райсуду м.Одеси, починаючи з рішення судді Сегеди ОМ. від 21.05.2019 р. і включаючи рішення судді Мурзенка М.В. від 12.10.2022 року, яке потребує зміни та виключення з мотивувальної частини п?яти строк 2-го абзацу знизу на 5-аркуші цього рішення. ??Задовольнити повністю усі позовні вимоги мого позову від 16 квітня 2019 року. ???На виконання вимог ст. 385 ЦПК України постановити ряд ОКРЕМИХ УХВАЛ на адреси Генерального прокурора і Міністра інфраструктури України, а також на 1 керівника ДП ОМТП про субсидіарну відповідальність і в порядку регресу на винуватців численних правопорушень, що призвели вже до солідних сум виплат позивачу з держпідприємства.

Перед початком судового засідання призначеного на 03 жовтня 2023 року о 11:00 год.заявлено відвід суддям судової колегії Кострицькому Віталію Володимировичу, Карташову Олександру Юрійовичу, Коноваловій Вікторії Анатоліївні.

Заява про відвід обґрунтована тим, що скаржник ОСОБА_1 вислювлює недовіру суддям Кострицькому Віталію Володимировичу, Карташову Олександру Юрійовичу, Коноваловій Вікторії Анатоліївні, як особам, заінтересованим у результатах апеляційного розгляду даної справи. Вважав, що вказана судова колегія суддів порушила положення ст. 39 ч. 4 ЦПК України. ОСОБА_1 вважав, що суддею Кострицьким В.В. порушено норми ст.5ч.1 п.13 ЗУ "Про судовий збір". Також вважав, що ухвала від 29.09.2023 року, вручена заявнику 02.10.2023 р., винесена на підставі частини 4 ст. 39 ЦПК України, стала йому відома за півдня до призначеног судового засідання 3 жовтня, 2023р. Заявник вважав, що суддя Кострицький В.В. навмисно виніс ухвалу від 29.09.2023 року у складі судової колегії, а судді-члени колегії не досліджували винесену ухвалу від 29.09.2023 року. Через вказані обставини висловлював недовіру судовій колегії.

Як вбачається зі змісту заяви, свої сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А, заявники обґрунтовують, зокрема, незгодою з ухвалою суду від 29.09.2029р. про залишення без розгляду його заяви про відвід судді Кострицького В.В, у даній справі.

Жодних виняткових випадків ОСОБА_1 та представника ГО "За право жити" Бойко Т.Л. у своїй заяві не зазначають.

Колегія суддів, надавши оцінку доводам викладеним у заяві про відвід, виходить з такого.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, вказаними положеннями визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Отже, вручення на наступний робочий день ухвали Одеського апеляційного суду від 29.09.2023 року, а саме 02.10.2023 року, що підтверджується власноручним підписом про отримання такої ухвали ОСОБА_1 в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України та сталої практики ЄСПЛ, щодо визначення поняття чи можно вважати побоювання сторони об`єктивно обґрунтованими виходячи із обставин заявленого відводу не може бути підставою для відводу судової колегії у складі - Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А..

Інші обставини наведені заявником у заяві, зокрема, щодо можливого на його думку у майбутньому порушення передбачених законом процесуальних прав, як учасника справи, є лише безпідставними домислами скаржника, і не свідчать про обґрунтованість доводів його заяви, а також не є передбаченими законом підставами для відводу судової колегії у складі - Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А..

Скаржником ОСОБА_1 та представником ГО "За право жити" Бойко Т.Л. не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості судової колегії у складі - Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А. у розгляді даної справи, які б викликали сумніви в її об`єктивності та неупередженості.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені процесуальним законом України підстави для задоволення заяви представника скаржника ОСОБА_1 про відвід відсутні.

Оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судової колегії у складі - Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А..підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та представника ГО "За право жити" Бойко Тетяни Леонідівни про відвід суддів Одеського апеляційного суду Кострицького В.В., Карташова О.Ю., Коновалової В.А. визнати необґрунтованою .

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення іншого судді в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кострицький

судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова