Справа № 503/354/23
Провадження № 2/503/208/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що зі спадкодавцем не був родичами, близьких відносин не підтримував, тому не знав про складання нею заповіту на його ім`я, про що дізнався в Івашківській сільській раді лише в березні місяці 2023 року. З вищевказаних підстав просить визначити йому додатковий строк тривалістю 6 місяців для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче засідання позивач та його представник адвокат Мартинюк Ю.М. не з`явились. Разом з тим, від представника позивача до суду надйшла заява, в якій він наполягав на задоволенні позовних вимог та просив проводити розгляд цивільної справи у його відсутність та без участі позивача.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.05.2018 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.10 га, яка розташована на території Івашківської сільської ради Подільського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №008470, виданого 24 березня 2004 року Кодимською райдержадміністрацією Ради народних депутатів.

За час свого життя, а саме 28 листопада 2016 року, ОСОБА_2 склала заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області Василик Н.М. та заерєстрований в реєстрі за №83, яким вищевказану земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 . Аналіз цієї обставини свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та має право на спадкування.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась та спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались. Ця обставина підтверджується листом державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №396/01-16 від 10.08.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 цього ж Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п.24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановлений законом шестимісячний строк для подання зави про прийняття спадщини померлої ОСОБА_2 розпочався в день її смерті, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закінчився 15 листопада 2018 року.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_2 не є між собою близькими родичами, ттому позивач не знав про складений на його ім`я заповіт, про існування якого дізнався лише в березні місяці 2023 року. Ця обставина в розумінні ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі №535/1145/17, від 25 березня 2020 року у справі №409/59/18 та від 21 вересня 2020 року у справі №130/2517/18, зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на його ім`я, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Отже, встановлені судом обставини, на переконання суду,зашкодили позивачеві своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004у справі №1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, сама спадщина до цього часу ніким іншим не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, ч.6 ст.263, ст.ст.264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю 6 (шість) місяців, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 23.08.2023 року.

Суддя Т.О. Калашнікова