Провадження № 2/679/290/2023
Справа № 679/743/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

23 червня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_1 зазначено:

04 серпня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та її сином, відповідачем ОСОБА_2 , було укладено договір позики, на суму 19000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, на купівлю квартири по АДРЕСА_1 , на підтвердження отримання яких відповідач ОСОБА_2 надав розписку від 04 серпня 2015 року, зобов`язавшись повернути отримані кошти за вимогою,

20 вересня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, на суму 20000 (двадцять тисяч) доларів США, на підтвердження отримання яких відповідач ОСОБА_2 надав розписку від 20 вересня 2015 року, зобов`язавшись повернути отримані кошти за вимогою,

16 червня 2023 року відповідач ОСОБА_2 , на вимогу позивача ОСОБА_1 повернути грошові кошти за борговими розписками від 04 серпня 2015 року та від 20 вересня 2015 року, зобов`язання не виконав, що і стало підставою звернення до суду, оскільки, 04 серпня 2015 року та 20 вересня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори позики, за яким позивач ОСОБА_1 надала відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути означену суму позики на вимогу, не виконавши свої зобов`язання з повернення позики в обумовлений термін,

у зв`язку з чим, з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , у рахунок погашення боргу за розписками від 04 серпня 2015 року та 20 вересня 2015 року, необхідно стягнути 19000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США та 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що на момент подання позовної заяви, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 694803 (шістсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот три) гривні 40 копійок та 731372 (сімсот тридцять одна тисяча триста сімдесят дві) гривні, відповідно.

28 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 28 червня 2023 року (а.с.29), відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

У строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надав.

Позивач ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце проведення підготовчого провадження в судове засідання не з`явилась, надавши до суду відповідну заяву, щодо можливості проведення підготовчого засідання за її відсутності, підтримавши позовні вимоги та наполягаючи на задоволенні останніх (вх.№3165/23 від 28 липня 2023 року).

Відповідач ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення підготовчого провадження в судове засідання не з`явився, надавши до суду відповідну заяву, щодо можливості проведення підготовчого засідання за його відсутності, водночас, зазначивши щодо визнання позовних вимог у повному обсязі (вх. №3163/23 від 28 липня 2023 року).

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У підготовчому засіданні встановлено:

відповідно до змісту розписки від 04 серпня 2015 року (а.с.13) відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України у Хмельницькій області 02 лютого 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , отримав від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Нетішинським МВ УМВС України у Хмельницькій області 02 жовтня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , грошові кошті в сумі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США, на купівлю квартири АДРЕСА_2 , з зазначенням, що кошти будуть повернуті за вимогою,

відповідно до змісту розписки від 20 вересня 2015 року (а.с.14) відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України у Хмельницькій області 02 лютого 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , отримав від позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Нетішинським МВ УМВС України у Хмельницькій області 02 жовтня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , грошові кошті в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, з зазначенням, що кошти будуть повернуті за вимогою,

зі змісту вимог про повернення коштів за борговими розписками від 16 червня 2023 року (а.с.15,18) вбачається, що 16 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути грошові кошти за борговими розписками від 04 серпня 2015 року та від 20 вересня 2015 року, запропонувавши останньому протягом п`яти днів з дня отримання вимог повернути кошти

відповідно до роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» та роздруківки трекінгу відстеження (а.с.16,17,19,20) відправлення №898 від 16 червня 2023 року та №910 від 16 червня 2023 року отримано відповідачем ОСОБА_2 17 червня 2023 року,

відповідно до витягу з офіційного сайту НБУ (а.с.21,22-23) на момент подання позовної заяви (23 червня 2023 року), офіційний курс гривні щодо іноземних валют відповідає: 1 долар США 36,5686 гривні.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ч.1 ЦК України), яке, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ч.3 ЦК України).

І зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до положень якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також, із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ч.2 п.1) ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст.510 ч.1 ЦК України).

У відповідності до приписів діючого цивільного законодавства цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, і виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (ст.14 ЦК України).

І порушенням зобов`язання і є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.527 ЦК України).

Тож, зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, і, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, при цьому, відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ч.2 ЦК України)

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми, при цьому, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, і правочини можуть бути односторонніми та дво/багатосторонніми (договори).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами (ст.207 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також, одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі, повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Тож, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи, як його укладення, так і умови договору, а також, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України), тобто, за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором (ст.1049 ЦК України).

Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, водночас, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК України).

Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, водночас, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст.524 ЦК України).

Тож, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, і, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ст.533 ЦК України).

Предметом договору позики у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є грошові кошти, означені в іноземній валюті, які, відповідно до вимог позовної заяви, підлягають стягненню у гривнях, за офіційним курсом відповідної валюти на день звернення до суду з позовом, і, які, згідно позовних вимог, за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют: 1 долар США 36,5686 гривні, на момент подання позовної заяви (23 червня 2023 року), становлять суму: 694803 (шістсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот три) гривні 40 копійок, що відповідає 19000 (дев`ятнадцяти тисячам) доларів США (за розпискою від 04 серпня 2015 року), та 731372 (сімсот тридцять одна тисяча триста сімдесят дві) гривні, що відповідає 20000 (двадцяти тисячам) доларів США (за розпискою від 20 вересня 2015 року).

Тож, встановивши наявність з боку відповідача ОСОБА_2 не виконання належним чином і в установлений строк зобов`язання за договором позики, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості обґрунтованими, вмотивованими та переконливими.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, зокрема, визнання позовних вимог з боку відповідача ОСОБА_2 , і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні встановлено, як факт укладення договорів позики з фактом передачі грошової суми позичальнику, так і наявність невиконаного зобов`язання з боку відповідача ОСОБА_2 щодо повернення грошових коштів позикодавцю, відповідно до обумовлених умов, зазначених у розписках, наданих на підтвердження позовних вимог, що, на переконання суду, буде відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Водночас, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат, з урахуванням вимог ст.ст.141-142 ЦПК України, повернувши позивачу ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, з державного бюджету, а саме, 6710 гривень, у зв`язку з визнанням позову відповідачем ОСОБА_2 , оскільки, відповідно до положень ст.142 ч.1 ЦПК України у разі … визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, і, відповідно враховуючи положення ст.ст.141-142 ЦПК України, вважає за необхідне решту судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом, що становить 6710 гривень, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , відповідно до волевиявлення останньої у поданій заяві, оскільки, суд, за заявою позивача, присуджує стягнення понесених нею у справі витрат з відповідача, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, після пред`явлення позову (ст.142 ч.3 ЦПК України).

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування судових витрат, витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.133 ч.3 п.1 ЦПК України), що становлять суму у розмірі 20000 гривень, про що зазначено у позовній заяві ОСОБА_1 , оскільки, будь-яких даних на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в означеному розмірі, з боку позивача ОСОБА_1 до суду не надано.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 526, 530, 536, 625, 1047, 1048, 1049, 1050, 1549 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 , у рахунок погашення боргу за договором позики, на підставі розписок:

борг за розпискою від 04 серпня 2015 року у сумі 694803 (шістсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот три) гривні 40 копійок,

борг за розпискою від 20 вересня 2015 року у сумі 731372 (сімсот тридцять одну тисячу триста сімдесят дві) гривні,

судовий збір у сумі у 6710 (шість тисяч сімсот десять) гривень,

а всього, суму у розмірі 1432885 (один мільйон чотириста тридцять дві тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Позивачу ОСОБА_1 повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить суму у розмірі 6710 (шість тисяч сімсот десять) гривень (квитанція №1 від 27 червня 2023 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Козійчук Олександр Іванович, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено: 25 серпня 2023 року.

Суддя: