Справа № 358/1291/23 Провадження № 2-о/358/79/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ), про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Богуславського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Біла Церква Київської області, відносно дочки - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Богуслав Богуславського району Київської області та зобов`язати Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 04 серпня 2016 року за № 138 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ), а саме: в графі «відомості про батька» внести наступу інформацію: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Богуслав Богуславського району Київської області, та змінити дитині прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , ім`я по батькові та інші відомості залишити без змін.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що з квітня 2015 року до середини 2017 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період спільного проживання у них з ОСОБА_3 народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04 серпня 2016 року вона зареєструвала народження доньки ОСОБА_4 у Богуславському відділі реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ім`я та по батькові дочки у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29 червня 2023 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №268.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 , вона звернулася до управління соціального захисту населення з метою призначити дочці грошову допомогу за втратою годувальника, проте їй радили встановити факт батьківства, а саме, що померлий ОСОБА_3 дійсно являється батьком ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві про народження дочки батько зазначений як « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 », а тому не має підстав для призначення допомоги її дочці.

В судовому засіданні 25.09.2023 ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами та доказами.

Представник Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) Людмила Лінська подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та зазначила, що не заперечує проти вимог ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про народження, виданого 28 жовтня 2018 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ), актовий запис № 138 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , і її матір`ю записана ОСОБА_1 , батьком записаний ОСОБА_3 .

Батько дитини ОСОБА_3 записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері ОСОБА_1 , що підтверджується витягом року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №6 від 07.07.2023.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 29 червня 2003 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті зазначено - м. Біла Церква, Київська область, Україна.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з квітня 2015 року до 2017 року проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4 .

Вказаний факт, крім пояснень заявника ОСОБА_1 , підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_3 у вищевказаний період часу дійсно фактично проживав разом зі ОСОБА_1 (без реєстрації) та дочкою ОСОБА_4 (без реєстрації), за адресою: АДРЕСА_1 . Також, згідно акту за вказаною адресою були зареєстровані та проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , батьки ОСОБА_3 .

Починаючи із народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і до дня смерті, ОСОБА_3 займався вихованням та утриманням дочки, піклувався про її здоров`я, що підтверджується довідкою директора ОЗО Богуславський ліцей № 2 Валерія Вербіцького від 18.07.2023 та довідкою директора ТОВ «Лото-Інвест» Юлії Мацкевич № 1 від 12.07.2023 та показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які також підтвердили той факт, що ОСОБА_3 за свого життя визнавав ОСОБА_4 своєю дочкою.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи із таких мотивів.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядає суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У абзацах 3, 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі N 543/738/16-ц (провадження N 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі N 641/9147/15 (провадження N 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі N 225/6301/15-ц (провадження N 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі N 562/1155/18 (провадження N 61-11709св19).

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є юридичні факти.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 134 СК України - на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

З матеріалів справи, пояснень представника заявника, показів свідків, вбачається, що з квітня 2015 року середини 2017 року ОСОБА_3 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 і у них народилась спільна дочка - ОСОБА_4 . ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо дочки ОСОБА_4 , приймав участь у її вихованні, забезпечував матеріальні потреби дитини.

Будь - яких даних, які б спростовували факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дочки - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а також те, що заява про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису цивільного стану є належно обґрунтованою та підтвердженою доказами, які заінтересованими особами не спростовані, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки необхідність у встановленні батьківства, необхідна заявнику для призначення дочці грошової допомоги за втратою годувальника, а також для внесення відомостей про батька дитини в свідоцтві про народження.

Керуючись ст. 130 Сімейного кодексу України, ст.ст. 19, 76-81, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Богуславського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Біла Церква Київської області, відносно дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Богуслав Богуславського району Київської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 138 від 04 серпня 2016 року).

Рішення суду є підставою для внесення змін до актового запису № 138 від 04 серпня 2016 року зробленого Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому необхідно вказати прізвище дитини ОСОБА_6 , а у графі батько записати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Богуслав Богуславського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов