Справа № 705/4764/22
Провадження № 2/690/177/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

29 вересня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі головуючого судді Линдюка В.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа Черкаський апеляційний суд, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа Черкаський апеляційний суд, про стягнення моральної шкоди в розмірі 12 000 грн.

Позивачем ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 26.09.2023 року подано заяву про відвід головуючому в справі судді Линдюку В.С., яка мотивована наявністю підстав, передбачених п.п. 3-5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року визнано протиправним та скасовано розпорядження Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.12.2022 року № 13 про передачу справи № 705/4764/22, № 2/705/2329/22 для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, тому склад суду в особі судді Линдюка В.С. є неповноважним, оскільки справа не була розглянута усі складом Уманського міськрайонного суду.

Також вказано, що те, що між суддею Линдюком В.С., позивачем та її представником існують давнішні неприязні стосунки, що виникли під час розгляду цивільної справи № 705/2159/19, та, як наслідок, переросли у спірні відносини, які Черкаським окружним адміністративним судом встановлено та визнано протиправними, що підтверджується ухвалою від 01.02.2023 року про задоволення відводу судді Линдюка В.С. у цивільній справі № 705/2159/19. Додатково зазначено, що розгляд даної справи суддею Линдюком В.С. здійснюється з метою догоджання апеляційній інстанції в особі Черкаського апеляційного суду, якій він підпорядковується, та яка є учасником справи, що свідчить про вибірковість правосуддя та наявність явного конфлікту інтересів.

Додатково вказано що ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.03.2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, а ухвалою від 04.09.2023 року суддею Линдюком В.С. здійснено перехід із загального провадження до спрощеного позовного провадження без можливості подання заяв по суті спору, а також не вказано день та час судового розгляду з метою вчинення процесуальних зловживань. Вказане, на думку ОСОБА_1 , свідчить про упереджене та необ`єктивне ставлення судді Линдюка В.С. до неї, а також про обмеження її в доступі до правосуддя, як наслідок, позивач має глибокі сумніви в здатності судді забезпечити об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Відповідно до змісту ч.ч. 2, 5, 7, 8 ст. 40 ЦПК України в разі, якщо на час подання заяви про відвід судді поза межами судового засідання у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється невідкладно в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, суддею, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

Згідно ч.ч. 13, 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд заяви про відвід здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи (п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), порушення порядку визначення судді для розгляду справи (п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим та заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас оскільки подана ОСОБА_1 заява про відвід судді не містить відомостей про день, коли вона дізналася про ухвалення 07.09.2023 року Черкаським окружним адміністративним судом рішення в справі № 580/1389/23, яким, крім іншого, мотивовані підстави для відводу судді, суд вважає за можливе розглянути даний відвід по суті, а не залишити його без розгляду.

Водночас оскільки обставини, вказані ОСОБА_1 , в заяві про відвід судді не свідчать ні про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, ні про наявність обставин, що можуть викликати об`єктивні сумніви позивача в неупередженості або об`єктивності судді Линдюка В.С. чи його заінтересованості в результаті розгляду справи, суд вважає, що даний відвід є необґрунтованим, та, як наслідок, не підлягає до задоволення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що склад суду в особі судді Линдюка В.С. є неповноважним, є безпідставними, оскільки матеріали цивільної справи № 705/4764/22 надійшли до Ватутінського міського суду Черкаської області з Катеринопільського районного суду Черкаської області відповідно до вимог ч. 3 ст. 41 ЦПК України, на підставі розпорядження в.о. голови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 24.08.2023 року, яке сторонами не оскаржувалось, та в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 року, зауважень до якого сторонами також не висловлювалось, дану справу передано на розгляд судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюку В.С.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 33 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням вищевказаних вимог законодавства, за відсутності підстав для заявлення самовідводу, суддею Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюком В.С. 04.09.2023 року вищевказану цивільну справу № 705/4764/22 прийнято до свого провадження, про що постановлено відповідну ухвалу.

Крім того, оскільки на даний час рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року в справі № 580/1389/23, яким визнано протиправним та скасовано розпорядження Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.12.2022 року № 13 про передачу справи № 705/4764/22, № 2/705/2329/22 для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, не набрало законної сили, воно не може мати жодного юридичного значення в розумінні національного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 про існування між нею, її представником та суддею Линдюком В.С. неприязних стосунків, та те, що розгляд даної справи суддею Линдюком В.С. здійснюється з метою догоджання апеляційній інстанції в особі Черкаського апеляційного суду, якій він підпорядковується, та яка є учасником справи, а також посилання на обставини, що слугували підставою для постановлення 01.02.2023 року ухвали про задоволення відводу в цивільній справі № 705/2159/19, підлягають критичній оцінці.

Варто констатувати, що суддя Линдюк В.С. не мав у минулому та не має на даний час жодних відносин позапроцесуального характеру як з позивачем у справі, так і її представником, які б свідчили про неприязні стосунки між ними. При цьому, як оскарження позивачем/її представником рішень судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В.С. в апеляційному порядку, так і їх звернення з позовами до Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку адміністративного судочинства, свідчать лише про реалізацію ними їх процесуальних прав, а не про якісь конфліктні ситуації з суддею цього суду, що зумовлені такими процесуальними діями. Також ймовірне негативне відношення позивача та її представника до судді Линдюка В.С. в зв`язку з безпосереднім розглядом ним цивільних справ за їх позовами по суті, а не задоволення безпідставних відводів, що зумовило б подальше затягування строків їх розгляду, шляхом передачі цих справ до інших судів Черкаської області, не свідчить про взаємність такого відношення.

Крім того, за змістом ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» незалежність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, а також є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тож доводи ОСОБА_1 про те, що суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С. підпорядковується Черкаському апеляційному суду, який є третьою особою в справі, та здійснює розгляд даної справи з метою догоджання суду апеляційної інстанції, є надуманими та безпідставними, як і доводи позивача про наявність у судді явного конфлікту інтересів, за вищевказаних обставин.

Також відповідно до змісту ухвали Ватутінського міського суду Черкаської області від 01.02.2023 року в справі № 705/2159/19, позивачем у якій є ОСОБА_1 , підставою для задоволення заяви про відвід судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В.С. став факт того, що ОСОБА_1 оскаржувалися дії Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку адміністративного провадження (судові справи

№№ 580/546/23, 580/547/23), що могло викликати в стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суддів даного суду під час розгляду справи за її позовом.

Водночас станом на даний час судові справи №№ 580/546/23, 580/547/23 розглянуто по суті та рішення в них виконано, а також відсутні відомості про те, що в провадженні національних судів України ще перебуває будь-яка інша справа, учасниками якої є ОСОБА_1 та Ватутінський міський суд Черкаської області.

Доводи позивача про те, що суддею Ватутінського міського суду Черкаської області умисно обмежуються її процесуальні права шляхом призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, що позбавляє можливості подачі заяв по суті справи, а також вчиняє процесуальні зловживання, оскільки не визначено день та час судового засідання, є безпідставними.

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.09.2023 року суддею Линдюком В.С. прийнято цивільну справу № 705/4764/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа Черкаський апеляційний суд про відшкодування моральної шкоди, та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін. Також у даній ухвалі вказано, що за вмотивованим клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказане обумволено тим, що приписи цивільного процесуального законодавства не містять імперативних заборон щодо неможливості призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження судом після прийняття справи до провадження новим складом суду, в разі якщо попередні суди, в провадженні яких перебувала справа, призначали її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

При цьому, питання визначення порядку розгляду цивільної справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження суддею здійснюється з урахуванням положень ст.ст. 19, ст. 274 ЦПК України, та оформлюється процесуальним рішенням ухвалою.

Тож враховуючи положення п.п. 1, 4 ч. 4, п. 5 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 274 ЦПК України, суд вважає, що дана справа є малозначною та для неї пріоритетом є швидке вирішення, тож відсутні прямо передбачені законодавством підстави для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, а тому її розгляд слід провести за правилами спрощеного позовного провадження, що не суперечить ч. 6 ст. 277 ЦПК України.

Крім того, положеннями ч. 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Приписами ст. 279 ЦПК України регламентовано особливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до змісту ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України в разі призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас ні ОСОБА_1 , ні інші учасники справи, ні їх представники після отримання вищевказаної ухвали Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.09.2023 року не звертались до суду з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Безумовно право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя й об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки в ст. 6 Конвенції закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді й до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом. При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Водночас у процесуальному судочинстві та національному законодавстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована. Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

З урахуванням вказаного, право на відвід не є абсолютним, в іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) повинне встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, урахуванням особистих переконань і поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення.

У висновку № 3 (2002) КРЄС для Комітету міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

При цьому, для стороннього спостерігача очевидною може бути не наявність сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Линдюка В.С. під час розгляду даної справи, з огляду на обставини, викладені ОСОБА_1 в заяві про відвід від 26.09.2023 року, а те, що позивач заявляючи відвід судді, який є безпідставним, в зв`язку з чим відсутні підстави для його задоволення, хоч і мотивує це бажанням розгляду її справи незалежним та упередженим судом, у розумінні як національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини, однак фактично ймовірно не бажає завершення розгляду справи по суті, хоча вона за 9 місяців вже перебувала в провадженні 8 судів Черкаської області, а лише переслідує мету затягування розумних строків розгляду справи, яка є очевидно малозначною, хоча, як зазначає в своїй позовній заяві, необхідність звертатися до суду із заявами зумовлює для неї витрати значної частини часу, що змінює плин її життя, а тривале очікування викликають психічне напруження, тривогу, що має наслідком тривале погіршення самопочуття, а також інші негативні емоції, що є передумовою для моральних страждань, які нею оцінюються як моральна шкода в певному грошовому еквіваленті.

З огляду на вказане, оскільки вказані в заяві про відвід судді обставини не свідчать про наявність обставин, що можуть викликати об`єктивні сумніви позивача в неупередженості або об`єктивності судді Линдюка В.С. чи його заінтересованості в розгляді справи, суд вважає, що даний відвід є необґрунтованим, та, як наслідок, не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 36, 39, 40, 247, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюка В.С.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Линдюк В.С.