Справа № 159/3410/23
Провадження № 2/159/884/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,яка приймає участь в режимі відеоконференції

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментівта за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання жінки з якою проживає спільна малолітня дитина,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача за первісним позовом.

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким змінити визначений судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2022 розмір аліментів, які стягуються з нього на користь малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини на 1/4 частку його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що з моменту ухвалення даного рішення суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановленні розміру аліментів. Зокрема, змінився його сімейний стан, оскільки на момент стягнення аліментів він проходив службу у в/ч НОМЕР_1 , однак наразі звільнений з військової служби за сімейними обставинами та не працює. Окрім вказаних аліментів сплачує ще аліменти на утримання двох дочок від іншого шлюбу та матеріально допомагає батькові який є ветераном військової служби. За таких обставин прохає позов задовольнити.

Стислий виклад заперечень відповідача за первісним позовом. Відповідач ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву в якому заперечує викладені позивачем у позові обставини, посилається на те що ОСОБА_1 , не надав доказів на підтвердження викладених обставин в позові.

Стислий виклад позиції відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

У липні 2023 року відповідач за первісним позовом звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що до 26 лютого 2022 року вони спільно проживали як подружжя, з позивачем за первісним позовом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилось двоє малолітніх дітей- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо утримання малолітніх дітей, а тому вона змушена була звертитись до суду про стягнення аліментів. Судовим наказом від 21.11.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходу. Вказує, що оскільки немає заробітку та не працює з огляду на необхідність догляду за сином до трьохрічного віку, не має можливості самостійно забезпечити потреби дитини, а тому просить позов задовольнити.

Стислий виклад заперечень позивача за первісним позовом на зустрічну заяву.

26.07.2023 позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) ОСОБА_1 подано відзив на зустрічну заяву. Обґрунтовуючи свої заперечення покликається на погіршення свого майнового стану, оскільки після звільнення з військової служби не працює та потребує відновитися морально, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а тому просить відмовити у зустрічному позові ОСОБА_3 .

Рух справи в суді.

Позовна заява ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів надійшла до суду 27.06.2023 року.

03.07.2023 провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено з викликом сторін.

14.07.2023 ОСОБА_3 звернулася із зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання жінки з якою проживає спільна дитина.

Ухвалою суду від 20.07.2023 зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція учасників судового розгляду.

У поданих до суду позивачем відповіді на відзив від 28.07.2023 та відповідачем запереченнях на відповідь на відзив від 02.08.2023 учасники справи підтвердили власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) та його представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали повністю, просили задовольнити в повному обсязі, а у зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просили відмовити повністю.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та її представник позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів не визнали, заперечили проти задоволення позову, а зустрічну позовну заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили її задовольнити.

Фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 25 січня 2023 , серії НОМЕР_3 від 25.01.2023, сторони у справі є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2022 ухвалено стягувати з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ID-картка НОМЕР_4 , орган, що видав: 0717) на користь стягувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ID-картка НОМЕР_6 , орган, що видав: 0717), аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2022 року та продовжуючи до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_7 від 25.01.2023 року, серії НОМЕР_8 від 25.01.2023 року, доводиться та обставина, що позивач ОСОБА_1 є батьком від іншого шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Судовим наказом Старосамбірського районного суду Волинської області від 06.12.2017 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Хирів Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , в користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки та жительки АДРЕСА_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , аліменти на утримання дочок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно, в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 листопада 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Витягом з наказу від 11.01.2023 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас на підставі п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

У ході судового розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами у справі, що малолітні діти сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають та зареєстровані разом з матір`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , про що свідчить копія довідки виданою Колодяжненської сільської ради Ковельського району.

Довідкою виданою Ковельським районним УПСЗН від 05.07.2023 доводиться, що ОСОБА_3 заходиться на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

У задоволенні первісного позову слід відмовити з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області 21 листопада 2022 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утриманняна утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2022 року та продовжуючи до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є здоровим та працездатним, а його посилання на ту обставину що він не працює у зв`язку із звільненням з військової служби не заслуговують на увагу суду, оскільки останній звільнений у запас на підставі абзацу 13 підпункту «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини, перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей до 18 років) п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Твердження позивача про наявність також на утриманні у позивача непрацездатного батька , не звільняє його від обов`язку щодо утримання дітей на належному рівні .

Батько позивача є пенсіонером та отримує пенсію, матеріали справи не містять доказів, які б стверджували про його перебування на утриманні позивача.

Не доведено тієї обставини позивачем, що його матеріальне становище як платника аліментів з моменту винесення судового наказу 2022 року погіршилося, оскільки розмір стягуваних аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу ( судовий наказ 2017 рік) , не погіршує матеріального становища позивача та не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 вересня 2020року (справа №565/2071/19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог за первісним позовом.

При вирішенні зутрічної позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , з якою проживає дитина, суд керується наступним.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 визнається та обставина, що малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його сином та проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

ОСОБА_3 при визначенні розміру аліментів на її утримання зазначає про те, що не має доходів, постійно зайнята доглядом дітей, сторонньої підтримки не отримує.

Оцінюючи середній рівень життя, розмір гарантованої державою соціальної допомоги для жінки, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у 1500 грн. є дещо завищеним, а тому підлягає зменшенню до 1200 грн.

Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами відсутність можливості за станом здоров`я чи з інших причин надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 , з якою проживає їх малолітній син.

Відтак, з урахуванням наведеного позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення зутрічного позову, а саме з 14 липня 2023 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.12,76-81,141,258,259,263-265, 273,279,340,430 ЦПК України, ст.ст.7,18, 79, 84, 121, 181,182,184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

У первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментіввідмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання жінки з якою проживає спільна малолітня дитина задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини в розмірі 1200 (одну тисячу двісті ) гривень щомісяця, починаючи з 14 липня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць в сумі 1200 (одну тисячу двісті ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1073,60 (одну тисячу сімдесят три грн.60 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач за первісним (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , мешканець АДРЕСА_1 .

Вдповідач за первісним (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканка АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення скалдено та підписано без його проголошення 03 жовтня 2023.

Головуючий: В`ячеслав Лесик