Ухвала

27 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 522/13429/13-ц

провадження № 61-3848св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Наталія Володимирівна,

розглянув у порядку письмового провадження заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про виправлення описки та ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Наталія Володимирівна, про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 08 вересня

2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 11 серпня 2011 року приватним нотаріусом Одеського МНО Петровською Н. В., відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року у складі колегії суддів: Синельникова Є. В. (головуючий), Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач) Шиповича В. В. касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року - без змін.

У вересні 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Заяву мотивовано тим, що у постанові від 10 травня 2023 року Верховний Суд не зазначив та не розглянув аргументи стосовно вимог касаційної скарги про скасування рішення суду на підставі пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, зокрема про те, що суд апеляційної інстанції не розглянув клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи; клопотання про виклик експертів Київського міського центру СПЕ для надання усних пояснень у справі; клопотання про виклик експертів для надання пояснень щодо висновку судово-психіатричних експертів від 06 червня 2017 року № 238; клопотання про виклик свідків; клопотання про визнання обставин у справі; клопотання про визнання недопустимим доказом висновку СПЕ від 09 березня 2021 року

№ 115.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто підставою для ухвалення додаткового рішення є, зокрема, невирішення судом питання щодо певної позовної вимоги.

Зазначений перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Незазначення мотивів прийняття чи відхилення усіх аргументів касаційної скарги не є підставою для ухвалення додаткового рішення, а тому у задоволенні заяви слід відмовити. При цьому заявник помилково ототожнює позовні вимоги з доводами касаційної скарги.

Посилання заявника на те, що у описовій частині постанови від 10 травня 2023 року не зазначено аргументи стосовно вимог касаційної скарги про скасування рішення суду на підставі пункту 3 частини третьої статті 411 ЦПК України є помилковими, оскільки такі зазначені у розділі «Доводи особи, яка подала касаційну скаргу».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому аналіз заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення свідчить про незгоду заявника із постановою від 10 травня 2023 року, що суперечить нормі частині третій статті 419 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слід зазначити, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вже звертався до суду касаційної інстанції із аналогічною заявою про ухвалення додаткового рішення, у задоволенні якої відмовлено ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року.

Незважаючи на мотиви суду касаційної інстанції про те, що наведені заявником аргументи не є підставою для ухвалення додаткового рішення, заявник звертається повторно із аналогічною заявою.

Колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне роз`яснити заявнику представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що відповідно до приписів частини другої статті 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович