Провадження № 2/127/2675/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Волошина С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міське комунальне підприємство «Вінницязеленбуд», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Олійник О.Л., до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору МКП «Вінницязеленбуд», про відшкодування шкоди.

Позов мотивовано тим, що 28.03.2023 на паркувальному місці поблизу будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, буд. 56, на транспортний засіб Hyundai модель Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є позивач, впало дерево, спричинивши автомобілю значні пошкодження. У зв?язку з цим, сином позивача було повідомлено органи Національної поліції України про вказану подію шляхом подання відповідної заяви про пошкодження майна внаслідок падіння дерева. Згідно листа - відповіді Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 26.04.2023 повідомлено: «... згідно відповіді, наданої МКП «Вінницязеленбуд» від 19.04.2023 №236 за адресою: вул. Грушевського, 56, м. Вінниця, обстеження стану дерев не здійснювалось...». Позивач звертає увагу суду на те, що, з представлених суду фотоматеріалів вбачається, що дерево, яке впало, було сухостійним, без листя та уражене гниллю. Також, листом від 26.04.2023 позивача органом поліції повідомлено, що в зв?язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає. У зв?язку з тим, що усі дерева перебувають на балансоутриманні Вінницької міської ради, для відшкодування завданого матеріального збитку рекомендовано звернутись до суду. Згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.03.2023 сума матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля склала - 62 237,07 грн. Для встановлення балансоутримувача та відповідального органу за стан зелених насаджень поблизу будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 56, 25.05.2023 представником позивача адвокатом Олійником О.Л. було надіслано адвокатський запит до Вінницької міської ради. Згідно відповіді ВК ВМР від 02.06.2023 позивача повідомлено, що балансоутримувачем та відповідальним за стан зелених насаджень в м. Вінниці є КП «Вінницязеленбуд». В зв?язку з ненаданням копій документів, на підставі яких було передано зелені насадження поблизу будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. Грушевського, 56, на баланс КП «Вінницязеленбуд», представником позивача було подано адвокатський запит від 15.06.2023. Згідно відповіді ВК ВМР від 23.06.2023 запитувані документи щодо передачі зелених насаджень на баланс КП «Вінницязеленбуд» в Вінницької міської ради та КП «Вінницязеленбуд» - відсутні.

Позивач зазначає, що ненадання Вінницькою міською радою будь - яких документів на підтвердження юридичного факту того, що при створенні МКП «Вінницязеленбуд» або пізніше на його баланс було передано будь-які зелені насадження, обумовлює обставину відповідальності, за завдану позивачу шкоду, саме органу місцевого самоврядування. А тому позивач вважає, що належним відповідачем у справі є Виконавчий комітет Вінницької міської ради, оскільки саме до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями, у тому числі і деревами та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян, а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради.

Враховуючи наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 62 237,07 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору у сумі 1 073, 60 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 20.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив та запропоновано третій особі надати письмові пояснення з викладом міркувань та аргументації щодо позову.

17.08.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, також просив залишити за позивачем судові витрати. Свою позицію обґрунтував тим, що балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Представник відповідача зазначає, що Вінницькою міською радою створено КП «Вінницязеленбуд» та відповідно рішенням №1677 від 29.03.2019 затверджено його статут. Посилаючись на пункти статуту, вказує, що МКП «Вінницязеленбуд» є спеціалізованим підприємством з питань озеленення, утримання та благоустрою міста, організації відпочинку та розваг в сфері дозвілля. Підприємство є самостійним господарюючим суб?єктом із статусом комунального підприємства, що здійснює паркову діяльність, ремонтно-будівельні роботи по «зеленому» будівництву, вирощування розсади, дерево-чагарникових саджанців та іншу комерційну діяльність з метою отримання прибутку, наділене усіма правами юридичної особи з дня його державної реєстрації. Основною метою даного підприємства відповідно до Статуту є виконання вимог законодавства України у сфері озеленення, утримання та благоустрою території населених пунктів Вінницької міської територіальної громади. Представник відповідач, звертає увагу суду на те, що у відповіді виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.06.2023 зазначено, що «За інформацією, наданою департаментом комунального господарства та благоустрою міської ради, балансоутримувачем та відповідальним за стан зелених насаджень міста є комунальне підприємство «Вінницязеленбуд». Також зауважує, що у випадку позивача, падіння дерева спричинено несприятливими погодними умовами, що по своїй суті є форс-мажорною обставиною, яка звільняє відповідача від матеріальної відповідальності, на підтвердження чого Виконавчим комітетом ВМР здійснено відповідний запит до Вінницького обласного центру з гідрометеорології. Крім того зазначає, що позивачем не доведено належними доказами, що дерево, яке спричинило шкоду автомобілю знаходилось у неналежному стані та не доведено ту обставину, що за своїм станом воно мало б бути видалене. До відзиву представником відповідача також долучено клопотання про зменшення розміру судових витрат та витрат на правничу допомогу, оскільки вважає, що покладення вказаних витрат на Виконавчий комітет ВМР є неспівмірним та необґрунтованим, з огляду на те, що вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

24.08.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У вказаній заяві по суті спору представник додатково зазначив, що будь-яких доказів того, що зелені насадження поблизу будівлі АДРЕСА_1 були передані на баланс та утримання МКП «Вінницязеленбуд» відповідачем не надано, а навпаки згідно відповіді Виконавчого комітету ВМР від 23.06.2023 твердження представника відповідача про передачу зелених насаджень на баланс третьої особи спростовано, тому представник позивача вважає, що Виконавчий комітет ВМР є належним відповідачем у справі. Крім того зазначає, що доказів щодо відсутності вини відповідача та падіння дерева у зв`язку з форс-мажорними обставинами, представником відповідача до суду не надано. Також не надано доказів на підтвердження того, що падіння дерева сталось внаслідок несприятливих погодних умов.

Також 24.08.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.

21.08.2023 на адресу суду від представника третьої особи МКП «Вінницязеленбуд» надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначила, що позовна заява не містить належних та допустимих доказів на підтвердження факту неналежного догляду за зеленими насадженнями міста, аварійного стану дерева, внаслідок падіння якого пошкоджено автомобіль позивача. Представник третьої особи зауважила, що 27.03.2023 о 14.15 від оперативного чергового Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької військової адміністрації повідомлено відділ оперативного реагування «Цілодобова варта» Вінницької міської ради про складні погодні умови наступного змісту: «У зв?язку з переміщенням циклону з Південного заходу та атмосферних фронтів з 28 по 31 березня на території Вінницької області очікуються складні погодні умови: 28 березня очікуються значні опади в переважному вигляді дощу та мокрого снігу, пориви вітру 15-20 м/с; з 29 по 31 березня очікується послаблення опадів та вітру, на дорогах ожеледиця, зниження температури вночі від 0 до -7 градусів морозу, вдень від 0 до +7 градусів тепла. 1-й рівень небезпечності «жовтий». Через засоби масової інформації було сповіщено населення про прохід атмосферних фронтів, яким зумовлено дощі, мокрий сніг та пориви вітру 15-20 м/с, що є небезпечним метрологічним явищем І рівня небезпеки задля можливості громадян попередити наслідки стихії, а також інформацію передано комунальним підприємствам. В результаті поривів вітру 28.03.2023 відділом оперативного реагування «Цілодобова варта» міської ради прийнято 16 звернень про падіння дерев. Вінницьким обласним центром гідрометеорології підтверджена інформація про метеорологічні явища І рівня небезпеки по м. Вінниці 28.03.2023, поривами вітру 15-20 м/с. Представник вказує, що згідно настанови з метеорологічного прогнозування, вітер швидкістю 15-24 м/с, вважається небезпечним метеорологічним явищем. На думку представника третьої особи, вищевикладеним підтверджено факт існування 28.03.2023 непереборної сили у вигляді небезпечного метеорологічного явища, тобто екстремальне явище природи катастрофічного характеру, що призводить до раптового порушення нормальної діяльності людей, яке характеризується непередбаченістю та неможливістю своєчасно попередити. Таким чином вказує на відсутність причинно-наслідкового зв?язку між шкодою і діями відповідача. Представник третьої особи вважає, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про небезпечні погодні умови які мали місце 28.03.2023, що є небезпечним метрологічним явищем, самостійно обрала місце паркування автомобіля, не зважаючи, що даний відрізок дороги не облаштований як спеціалізована стоянка. Зазначає, що відповідно до довідки, виданої Державним спеціалізованим лісозахисним підприємством «Вінницялісозахист», фізіологічний стан дерева задовільний, крона густа, приріст поточного року нормального розміру, стовбур і кореневі лапи не мають зовнішніх ознак ушкоджень. На зрізах стовбура чітко простежуються внутрішньо стовбурні гнилі ІІІ стадії без виходу на поверхню, що не унеможливлює діагностувати аварійні вади дерева візуально, за зовнішніми ознаками. Механічні та біологічні пошкодження частин дерева відсутні. На зламі гілки (яка безпосередньо впала на автомобіль) видно забарвлення здорової деревини без деревофарбуючих патогенів, які є індикаторами гнильних процесів у деревини. На момент здійснення фотографування, візуально дерево не потребує ніяких заходів по санітарному обрізанню гілок, пломбуванню дупел, тощо, так як такі відсутні. Причиною падіння крони стали несприятливі фактори зовнішнього середовища, а саме дія сили вітру, про що свідчить злам по лініях відшарування деревних волокон по довжині і напрямку росту дерев.

24.08.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, як заперечення на пояснення МКП «Вінницязеленбуд», в яких зазначив, що будь - яких доказів щодо здійснення контролю за станом зелених насаджень контролюючим органом (ВК ВМР) шляхом обстежень та складання відповідних актів - не надано, що дає підстави вважати, що Правила утримання зелених насаджень у м. Вінниці відповідачем не виконувались. Також вказує на те, що згідно довідки Вінницького обласного центру з гідрометеорології від 29.03.2023, яку надано МКП «Вінницязеленбуд», зазначено погодні умови 28.03.2023 та максимальну швидкість вітру - 21 м/с. Однак звертає увагу на те, що падіння дерева сталося 28.03.2023 о 10:30. В наданій довідці не зазначено, яка саме швидкість вітру була саме на момент падіння дерева, а зазначено лише максимальну швидкість вітру, яка могла бути протягом всього дня. Також, в листі Відділу оперативного реагування «Цілодобова варта» міської ради від 29.03.2023, який наданий МКП «Вінницязеленбуд», зазначено, що 27.03.2023 о 14:15 від оперативного чергового з НС ОВА отримано попередження по погоді. Однак, суду не надано жодних доказів того, що відповідач вчасно виконав заходи з благоустрою і не мав на своїй території пошкоджених дерев, адже доказів виконання свого обов?язку щодо щорічного обстеження об?єктів зелених насаджень на території міста Відповідачем суду не надано і про таке навіть не зазначено. Крім того представник позивача звертає увагу суду на те, що надана МКП «Вінницязеленбуд» довідка ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» від 27.06.2023, не заслуговує на увагу суду та не підлягає врахуванню при прийнятті рішення, оскільки, ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» () перебуває в стані припинення. Тобто, при формуванні довідки від 27.06.2023 невідомо чи взагалі ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» мало право на здійснення даних дій і чи не передано дані повноваження іншій юридичній особі. Доказів того, що у ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» є повноваження щодо здійснення експертизи дерев (статут підприємства, кваліфікації посадових осіб з певних спеціальностей) та надання за результатами такої експертизи певних висновків чи довідок суду не представлено ні МКП «Вінницязеленбуд», ні ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ». Тобто, для належного встановлення стану зеленого насадження та причини його падіння проводиться судово-біологічна експертиза особою, яка має необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань та отримала кваліфікацію експерта з певної спеціальності. Представник позивача звертає увагу суду також на те, що жодних доказів щодо наділення ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» повноваженнями з приводу надання висновків, які зазначені в довідці від 27.06.2023 суду не надано. Більше того, як зазначено в самій довідці, «аналіз проводився шляхом візуального перегляду фото (наданих замовником) частин дерева після падіння». Тобто, на ряд складних запитань ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» надало свій висновок без наявності відповідних повноважень, знань, кваліфікації спеціальності, керуючись виключно переглядом фото частин дерева після падіння. Які саме фото досліджувались ДПЛП «ВІННИЦЯЛІСОЗАХИСТ» та яке дерево на них було зображено також невідомо.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власником автомобіля марки «Hyundai» модель «Tucson», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 11).

Як слідує із матеріалів розгляду звернення гр. ОСОБА_2 , зареєстрованих в ІТС ІПНПУ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 31.03.2023 №4458, 28.03.2023 на паркувальному місці поблизу будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , впало дерево, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 19).

За результатами розгляду заяви органами національної поліції суб`єкту звернення роз`яснено, що факти викладені у заяві не вказують на наявність ознак будь якого кримінального правопорушення, а тому інформація внесенню в ЄРДР не підлягає. Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами мають цивільно правовий характер рекомендовано для вирішення питання відшкодування спричиненої матеріальної шкоди звернутись до суду.

Згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження складеного судовим експертом Вінницького НДЕКЦ від 29.03.2023 за №ЕД-19/102-23/6025-АВ, вартість матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 28.03.2023 складала 62 237, 07 грн. (а.с. 21-31).

З відповіді Виконавчого комітету Вінницької міської ради на адвокатський запит від 02.06.2023 за №01/00/011/31364, слідує, що за інформацією наданою департаментом комунального господарства та благоустрою міської ради, балансоутримувачем та відповідальним за стан зелених насаджень міста є КП «Вінницязеленбуд» (а.с. 33).

Після отримання наведеної відповіді представник позивача адвокат Олійник О.Л. звернувся з адвокатським запитом до Вінницької міської ради, у якому просив надати йому належним чином завірені копії документів, на підставі яких було передано на баланс КП «Вінницязеленбуд» зелені насадження поблизу будинку АДРЕСА_1 (а.с. 34).

З відповіді Виконавчого комітету Вінницької міської ради на адвокатський запит від 23.06.2023 за №01/00/011/35883, слідує, що за інформацією наданою департаментом комунального господарства та благоустрою міської ради, запитувані адвокатом Олійником О.Л. документи у виконавчих органів Вінницької міської ради та КП «Вінницязеленбуд» відсутні. (а.с. 35).

Пунктом 5 ч. 2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону «Про благоустрій населених пунктів» для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Як встановлено у ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Підпунктом «г» п. 1 ч. 1, та п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать : території загального користування: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. (Перше речення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», одним із елементів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Як встановлено ч. 1 ст. 28 Закону «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. (ч. 2 ст. 28 цього ж Закону).

Згідно з ч. 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами ч.ч. 1-2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил - відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Першим абзацом Розділу 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою.

Пунктом 9.1.11.3. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (останній абзац).

Згідно з п. 9.1.12. вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Крім того, відповідно до Розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Твердження представника відповідача, що балансоутримувачем зелених насаджень, являється КП «Вінницязеленбуд» судом до уваги не приймаються, оскільки стороною відповідача будь-яких доказів на підтвердження даного факту суду не надано. Доказів передачі органом місцевого самоврядування дерева, яке впало на автомобіль позивача, на баланс КП ВМР «Вінницязеленбуд», матеріали справи не містять, а тому відповідальність за падіння стовбура дерева на транспортний засіб позивача має бути покладено на відповідний орган місцевого самоврядування, оскільки саме орган місцевого самоврядування є власником землі, на якій знаходилося дерево.

Згідно з ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд підсумовуючи усе вищенаведене вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведено факт завдання їй матеріальної шкоди в результаті падіння на її автомобіль дерева, яке зростало на території територіальної громади м. Вінниці.

Протиправність бездіяльності відповідача виражається у невизначені балансоутримувача цього зеленого насадження (дерева, яке пошкодило автомобіль), та у бездіяльності з організації у визначені Розділом 12 Правил строки відповідних оглядів цього дерева на предмет виявлення його аварійності, гнилі, сухостійності, тощо. Між вказаною бездіяльністю та шкодою, яка завдана позивачу падінням на її транспортний засіб дерева наявний прямий та безпосередній причинно наслідковий зв`язок.

Суд вважає, що відповідач перед судом не довів відсутності своєї вини та відсутності підстав для відшкодування за його рахунок шкоди на користь позивача.

Суд зазначає, що саме на виконавчий орган місцевого самоврядування покладено обов`язок забезпечити належне та безпечне функціонування та експлуатацію зелених насаджень у спосіб, що унеможливить їх негативний вплив на мешканців міста, їх майна, тощо.

Твердження представника відповідача, що падіння дерева є форс-мажорною обставиною, судом також не беруться до уваги, з огляду на наступне.

Згідно довідки Вінницького обласного центру з гідрометеорології від 29.03.2023 за №992-03.2-08/97, про погодні умови 28.03.2023, за даними спостерігання авіаметеорологічної станції Вінниці, вітер 15-24 м/с відноситься до жовтого рівня небезпечності (а.с. 65). Аналогічну довідку видано Вінницьким обласним центром з гідрометеорології 23.08.2023 про погодні умови 28.03.2023 (а.с. 99).

Відповідно до повідомлення Відділу оперативного реагування «Цілодобова варта» міської ради від 29.03.2023 за №7, у зв`язку із переміщенням циклону з Південного заходу та атмосферних фронтів з 28 по 31 березня на території Вінницької області очікуються складні погодні умови: 28 березня очікуються значні опади в переважному вигляді дощу та мокрого снігу, пориви вітру 15-20 м/с (а.с. 66).

Зі змісту вказаних довідки та повідомлення вбачається, що погодні умови в наведений період на відповідній території дійсно погіршились, разом з тим встановлення І го рівня небезпечності «жовтий» пов`язувалось зі стрімкою зміною одночасно кількох складових: температури повітря, випаданням опадів у вигляді дощу та мокрого снігу, та поривами вітру. Поряд з цим, будь яких доказів, пов`язаності факту падіння дерева саме із впливом негативних погодних факторів, дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність відповідача із завдання шкоди позивачу, суду не представлено. Встановити причинно-наслідковий зв`язок між падінням дерева на автомобіль позивача та несприятливими погодними умовами є припущеннями, на яких рішення суду ґрунтуватись не може.

Крім того, судом не береться до уваги довідка Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Вінницялісозахист» від 27.06.2023 за №01-11/69, щодо встановлення причини падіння дерева на автомобіль 28.03.2023, яке росло поблизу буд. АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.10.2023 за №251167, Державне спеціалізоване лісозахисне підприємства «Вінницялісозахист» з 10.04.2023 перебуває у стадії припинення (а.с. 101-103).

На підставі представлених суду представником відповідача та третьої особи доказів суд не може встановити чи ДСЛП «Вінницялісозахист» мало на час видачі довідки повноваження щодо надання будь яких висновків по суті спору. Крім того, судом на підставі представлених документів, не може бути встановлено чи ДСЛП «Вінницялісозахист» наявні повноваження щодо здійснення експертизи дерев та надання за результатами такої експертизи, відповідних висновків чи довідок.

Видача наведеної довідки, з відповідними висновками, до яких дійшов начальник діагностики ДСЛП «Вінницялісозахист» В. Стегняк по фотографіям, походження та зміст яких суду невідоме, та відносно «якогось» дерева, стосунок якого до справи встановити неможливо (жодним чином не прослідковується) не ґрунтується на будь яких принципах та стандартах доказування.

За час розгляду справи, відповідачами не доведено, яке саме комунальне чи інше підприємство (за договором), та на підставі яких документів чи рішень органу місцевого самоврядування є таким, до компетенції якого відноситься діяльність та обов`язок з видалення сухостою, аварійних та небезпечних для життя, здоров`я людей чи їх майна, або на балансі якого саме підприємства перебуває територія з утримання території за адресою події: АДРЕСА_1 та не доведено, що падіння дерева було пов`язано саме із впливом форс мажорних обставин, дією непереборної сили, що виключало б відповідальність відповідача із компенсації завданої позивачці збитків (шкоди).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом встановлено, що відповідач Виконавчий комітет Вінницької міської ради, як виконавчий орган Вінницької міської ради, являється окремою юридичною особою та несе відповідальність за свої дії та бездіяльність.

У Постанові Верховного суду у складі Третьої палати Касаційного Цивільного Суду від 04 вересня 2019 року по справі № 200/22129/16-ц зазначено, що у разі не передачі органом місцевого самоврядування дерева на баланс жодному підприємству, установі або організації, відповідальність за падіння стовбура, дерева, буде покладено на орган місцевого самоврядування, так як саме орган місцевого самоврядування є власником землі на якій знаходилося дерево, яке в результаті падіння пошкодило автомобіль позивача чим спричинило матеріальну та моральну шкоду.

У Постанові Верховного суду у складі другої палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року по справі № 211/1489/13-ц зазначено, що аналіз норми пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дає підстави дійти висновку про те, що громадяни вправі звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Підсумовуючи усе вищенаведене суд констатує, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями у тому числі і деревами та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян, а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в розмірі 62 237, 07 грн. підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Олійника О.Л. про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн., окрім того у позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представлено суду копію договору про надання правової допомоги від 07.06.2023 за №07/06, платіжну інструкцію від 07.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 оплатила послуги з професійної правничої допомоги адвокату Олійнику О.Л. у розмірі 12 000,00 грн. (а.с.84-87).

Представник відповідача свою позицію з приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу висловив у клопотанні про зменшення розміру судових витрат та витрат на правничу допомогу, в якому представник зазначив, що витрати заявлені представником позивача є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальністю таких витрат, розумності їх розміру. З огляду на викладене просив в задоволенні вимог про стягнення таких витрат відмовити повністю.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Згідно з пунктом 4 частини першої "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 наведеного Закону.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що представник відповідача клопотав перед судом про зменшення судових витрат та витрат на правову допомогу.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування значного обсягу матеріалів справи для якісного представництва інтересів, з огляду на порядок вирішення спору (у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін), суд вважає за можливе за клопотанням сторони відповідача частково задовольнити та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 6 000 грн. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, що визначено представником позивача на рівні 12 000 грн. є завищеним, несправедливим, та належним чином перед судом не обґрунтованим, що суперечить принципу розумності розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням висловленого представником відповідача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, суд дійшов висновку, що саме витрати на рівні 6 000 грн. є справедливими та обґрунтованими, оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг.

До аналогічних висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа N 755/9215/15-ц провадження N 14-382цс19).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 15-16, 20, 22-23, 369, 386, 1166 ЦК України, Законом України «Про місцеве самоврядування», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міське комунальне підприємство «Вінницязеленбуд», про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з Виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 62 237 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять сім) гривень 07 копійок.

Стягнути з Виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з Виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Виконавчий комітет Вінницької міської ради, , адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59;

Третя особа: Міське комунальне підприємство «Вінницязеленбуд», , адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Праведників Світу, буд. 24.

Суддя: