Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1179/22
Провадження № 2/382/111/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

07 вересня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Пшик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на цю частку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на цю частку.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 .

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка та її мати (дружина померлого) являються спадкоємицями першої черги за законом.

В передбачений законодавством термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж. із заявою про прийняття спадщини за законом. В свою чергу дружина померлого - третя особа у даній справі - подала заяву про відмову у прийнятті спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна ОСОБА_5 була видана нотаріусом, проте, під час перегляду правовстановлюючих документів (ухвали Яготинського районного суду Київської області від 04.03.1999, а також витягу про державну реєстрацію прав від 28.09.2012) на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 ( на даний час АДРЕСА_2 з`ясувалося, що дане майно належить двом співвласниками - колишньому подружжю - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - на праві спільної сумісної власності. При цьому, частки співвласників ні в ухвалі Яготинського районного суду Київської області від 04.03.1999, ні у витягу про державну реєстрацію прав не визначені.

Відтак, оскільки у правовстановлюючому документі немає відомостей про належність визначеної частки цього нерухомого майна спадкодавцю, нотаріусом в листі від 24.10.2022 року було рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, з огляду на вищевказані обставини, позивачка вимушена звернутися до суду з метою визначення частки померлого ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_3 .

Відповідачка по справі - ОСОБА_3 - являється іншим співвласником житлового будинку, а тому вирішення даної справи фактично зачіпає її права та інтереси, а тому вважаємо, що саме вона являється належним відповідачем у даній справі.

Таким чином, з огляду на вищевказані норми, можна зробити обґрунтований висновок про те, що у власності ОСОБА_5 перебуває саме частина житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ( на даний час АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене просила визначити, що частка померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , становить 1/2 (одну другу) частину.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Витребувано у приватного нотаіуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж., юридична адреса вул. Незалежності 116, м. Яготин Київської області, належним чином завірену копію спадкової справи вікритої після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 28.03.2023 року, закінчено підготовче провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду.

07.04.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог відповідно до вимог якої просить: визначити, що частка померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , становить 1/2 (одну другу) частину. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 .

Та обгрунтовує збільшення позовних вимог тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 .

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка та її мати (дружина померлого) являються спадкоємицями першої черги за законом.

В передбачений законодавством термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж. із заявою про прийняття спадщини за законом.

В свою чергу дружина померлого - третя особа у даній справі - подала заяву про відмову у прийнятті спадщини.

На даний час нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна ОСОБА_5 ..

Проте, під час перегляду правовстановлюючих документів (ухвали Яготинського районного суду Київської області від 04.03.1999, а також витягу про державну реєстрацію прав від 28.09.2012) на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_2 з`ясувалося, що дане майно належить двом співвласниками - колишньому подружжю - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - на праві спільної сумісної власності. При цьому, частки співвласників ні в ухвалі Яготинського районного суду Київської області від 04.03.1999, ні у витягу про державну реєстрацію прав не визначені.

Відтак, оскільки у правовстановлюючому документі немає відомостей про належність визначеної частки цього нерухомого майна спадкодавцю, нотаріусом в листі від 24.10.2022 року було рекомендовано звернутися до суду.

Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги з урахуванням їх збільшень підтримує в повному обсязі та просять їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідачкою у визначений термін не надано.

Третя особа в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлена, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяв та клопотань не направляла.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про народження є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_3 .

З листа нотаріуса вбачається, що він зазначає, що згідно ухвали Яготинського районного суду Київської області від 04.03.1999, а також витягу про державну реєстрацію прав від 28.09.2012 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по АДРЕСА_3 вбачається, що дане майно належить двом співвласниками - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - на праві спільної сумісної власності. При цьому, частки співвласників не визначені. Відтак, оскільки у правовстановлюючому документі немає відомостей про належність визначеної частки цього нерухомого майна спадкодавцю, видати свідоцтво про право на спадщину є не можливим.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат». Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами статті 71 Закону України «Про нотаріат». (а.с.10-22).

Відповідно до витягу Черняхівського старостинського округу від 25 жовтня 2022 року вбачається, що згідно з записом погосподарської книги №7, особовий рахунок № НОМЕР_1 , значиться житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , в АДРЕСА_5 (в зв`язку з упорядкуванням нумерації будинків відповідно рішення сесії за 3380-59-VІ від 22.09.2015 року "Про перейменування вулиць в селі Черняхівка2 Будинок побудований в 1995 році. (а.с. 27)

На виконання ухвали від 20.01.2023 року на адресу суду від приватного нотаіуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж., надійшла належним чином завірена копія спадкової справи вікритої після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з котрої вбачається, що в передбачений законодавством термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж. із заявою про прийняття спадщини за законом. В свою чергу дружина померлого - третя особа у даній справі - подала заяву про відмову у прийнятті спадщини. На даний час нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна ОСОБА_5 (а.с.38-71).

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Чинним законодавством передбачено, що не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами статті 71 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 355, частиною першою статті 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною першою статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи вище виклдаене, та те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту матеріали справи не свідчать про порушення позивачем прав інших осіб, з метою усунення невизначеності відносин власності з приводу майна, що є предметом позову, суд визнає за можливе позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 77, 78, 81, 280-283, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 355, 356, 368, 370, 372, 1218, 1261, 1226, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на цю частку, задовольнити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві спільної сумісної власності на житловий будитнок, що розташований по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , становить 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житловий будинку, що розташований по АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 02 жовтня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.