КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №759/11814/23 Головуючий у 1 інстанції: Петренко Н.О.

Провадження №22-ц/824/12395/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

21 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Шебуєвої В.А., Головачова Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірним введення нової посадової інструкції,-

ВСТАНОВИЛА

У червні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання неправомірним введення нової посадової інструкції.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року позовну заяву направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 06 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Святошинського районного суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що позовна заява стосується трудових відносин, а саме неправомірно ведення посадової інструкції, зміна умов праці.

Оскільки постійне перебування ОСОБА_1 у Святошинському районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся саме до Святошинського районного суду м. Києва.

Відповідно до норм процесуального права, скористався своїм правом альтернативної підсудності та звернувся до належного суду з позовом, що виникають з трудових правовідносин та за місцем проживання.

З наведеного, ОСОБА_1 вважає, що Святошинський районний суд м. Києва передчасно дійшов висновків про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання неправомірним введення нової посадової інструкції.

Ухвалою Святошинського районного суду в м. Києва від 28 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

У зазначеній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та прийшов до висновку, що позовну заяву слід направити до Печерського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача, оскільки справа не відноситься до територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила підсудності визначені ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

З інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, вбачається, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва (а.с. 45).

Отже, оскільки позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, то позивач, звертаючись з позовною заявою до Святошинського районного суду м. Києва за своїм зареєстрованим місцем проживання відповідно до положень ч.1 ст. 28 ЦПК України, не порушив вимог закону щодо територіальної (юрисдикції) підсудності.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо відкриття провадження суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав щодо передачі позовної заяви за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, за зареєстрованим місцем знаходження відповідача АТ «Українська залізниця».

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому існують підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 червня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Я.В. Головачов

В.А. Шебуєва