Провадження № 2/344/3119/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

за участі

представника позивача-адвоката Мули Х.О.,

представника відповідача-адвоката Дудорова О.О.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 18.08.2023 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Рішенням суду з відповідача на утримання дочки стягнуто 4000 грн. щомісячно, однак вказаних коштів не вистачає на утримання дочки, а тому за останні місяці позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки у сумі 95 614,25 грн., зокрема на купівлю ліків, золотих виробів, взуття, ноутбука, комплектуючих до нього, харчування у закладах, оплату за навчання.

На підставі зазначених обставин, просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат на дочку у сумі 47 807,12 грн.

Представник позивача - адвокат Мула Х.О. у судовому засіданні 25.09.2023 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Дудоров О.О. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідач ОСОБА_2 сплачує на утримання дочки аліменти щомісячно у сумі 4000 грн., а заявлені позивачем витрати не є додатковими, оскільки не викликані особливими потребами дитини. Вважає вимоги позивача необгрунтованими, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин, викладених у статті 185 Сімейного кодексу України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Із пояснень сторін встановлено, що з відповідача на користь позивача на утримання дочки на підставі рішення суду стягуються щомісячно аліменти у розмірі 4000 грн.

На підтвердження понесених додаткових витрат позивачем надані квитанції на придбання різноманітних ліків, золотих виробів, взуття, ноутбука, комплектуючих до нього, харчування у закладах, оплату за навчання (а.с.12-19).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Щодо витрат на купівлі ліків, то в матеріалах справи відсутні докази того, що ліки призначалися для лікування дитини, як і немає доказів того, що дитина страждає на тяжку хворобу, що віднесено до особливої обставини в значенні ст..185 СК України.

Щодо витрат з придбання товарів, одягу та взуття, то слід вказати, що у відповідності до правового висновку, що зазначений Верховним Судом в ухвалі від 30.07.2018 року у справі №522/6424/16-ц вказано, що витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно.

А тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на придбання ліків, одягу, взуття, золотих виробів, які не є обов`язковими, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, а тому також не є додатковими витратами в розумінні закону.

На заслуговують на увагу доводи сторони позивача про те, що до додаткових витрат слід відносити і витрати на придбання планшета, комплектуючих до нього, адже згідно до висновку ВС від 12.03.2020, що постановлений у справі №520/12681/17, придбання планшета та комплектуючих до нього, не є додатковими витратами на дитину, викликаними особливими обставинами, які можуть бути стягнуті з батьків на підставі ст. 185 СК України.

Сімейний Кодекс України у ст. 181 СК України визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати.

Щодо витрат на навчання дитини, то суду не надано доказів того, що навчання пов`язане із певним розвитком здібностей дитини.

Виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину є необґрунтованими та не можуть бути судом задоволені.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184,185, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.10.2023.

Суддя Богдан АТАМАНЮК