"27" вересня 2023 р. Справа № 363/1908/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Щур А.Б.,

заявника (боржник) ОСОБА_1

представника заявника адвоката Купрієнка В.С.,

представника стягувача адвоката Войнаренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №363/1908/23 від 14 квітня 2023 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

2 серпня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Купрієнком В.С. подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №363/1908/23 від 14 квітня 2023 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заяви зазначено, що судом не було враховано, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, при цьому ОСОБА_2 силоміць відібрав дитину та не дає згоди на побачення. Ще до подання заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 неодноразово зверталась, як до правоохоронних органів, а саме - до Вншгородського РУП ГУНП в Київській області про вирішення питання щодо усунення перешкоду спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, так і до Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. Станом на сьогоднішній день Службою у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради вирішується питання про визначення місця проживання їхнього малолітнього сина - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 було подано до Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву про визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного, просить скасувати судовий наказ від 14 квітня 2023 року у справі № 363/1908/23, та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2023 року до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі 402,60 грн.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 серпня 2023 року, заяву передано головуючому судді Лукач О.П.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 7 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 27 вересня 2023 року об 11:00, про що повідомлено учасників.

14 серпня 2023 року представник стягувача за судовим наказом ОСОБА_2 адвокат Войнаренко О.С. ознайомилася із матеріалами справи у приміщенні суду.

23 серпня 2023 року до суду від адвоката Войнаренко Л.Ф. надійшли письмові заперечення, з додатками, на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, зазначивши про відсутність нововиявлених обставин, які б слугували підставою для скасування судового наказу, оскільки ОСОБА_1 не заперечується факт проживання малолітнього сина, ОСОБА_3 , разом з батьком. Жодного доказу про матеріальне утримання сина до подачі заяви про видачу судового наказу та після цього боржник не надає. В даний час дійсно існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який судом ще не розглянуто, але дитина - ОСОБА_3 проживає з батьком і знаходиться на його утриманні. Просить у задоволенні заяви відмовити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги адвоката, долучивши докази вказаних витрат та докази надсилання копії заперечень з додатками ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, ОСОБА_1 та її представник адвокат Купрієнко В.С. підтримали заяву та просили її задовольнити, не заперечуючи факту, що нині син проживає з батьком. Також підтвердили факт отримання та ознайомлення із письмовими запереченнями представника стягувача.

Представник стягувача адвокат Войнаренко Л.Ф. заперечувала проти задоволення поданої заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали, додані до заяви, до заперечень на заяву та матеріали справи про видачу судового наказу, судом встановлено, що з 21 жовтня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.

Згідно витягів з реєстру Димерської територіальної громади від 22 листопада

2022 року та від 31 січня 2023 року, акту про фактичне проживання від 28 листопада

2022 року, ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_3 проживають за однією адресою.

Згідно свідоцтва про шлюб, 01 квітня 2023 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно акту обстеження від 22 червня 2023 року, ОСОБА_1 проживає разом з нинішнім чоловіком та його родиною.

Так, 10 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_8 аліментів на утримання сина (справа №363/1908/23).

Судовим наказом справі №363/1908/23, виданим Вишгородським районним судом Київської області 14 квітня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2023 року до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановлення чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

ОСОБА_1 , як на підставу перегляд судового наказу посилається на неповне з`ясування судом обставин справи під час видачі судового наказу, зокрема, що дитина проживає з батьком всупереч її волі, батько забрав дитину силоміць, не дозволяє бачитися з сином та не приймає від неї подарунки для сина. Водночас, зазначені обставини не є істотними і не впливають на висновки суду, а надані заявником докази за своєю суттю не є доказами, якими підтверджуються нововиявлені обставини. Зазначені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами та підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Так, як встановлено судом, та це не заперечується ОСОБА_1 , їх спільна з ОСОБА_2 дитина проживає разом з батьком (стягувачем аліментів), при цьому, нею вживаються заходи щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю дитини, що підтверджується її зверненням до Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради та до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 182 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною п`ятою статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки, дитина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні, мати не звільняється від обов`язку утримання дитини за наявності спору щодо визначення місця проживання дитини з нею.

Визначений в судовому наказі розмір аліментів на утримання дитини, відповідає вимогам закону.

Суд, ухвалюючи рішення (судовий наказ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та розглядаючи дану заяву про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами в першу чергу керується інтересами дитини, яка має право на належне утримання та догляд зі сторони обох батьків.

Таким чином, обставини, на які посилається сторона заявника, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України, та не є підставою для перегляду судового рішення.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду судового наказу Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Одночасно з цим, суд зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду із позовом про припинення стягнення аліментів за судовим наказом, у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 273 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 за судовим наказом про перегляд та скасування якого ОСОБА_1 звернулася до суду, суд зазначає таке.

Згідно вимог статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частинами першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження таких витрат до письмових заперечень представником стягувача надано суду Ордер №1445074, виданий адвокатом Войнаренко Л.Ф. 19 серпня 2023 року на підставі Договору про надання правової допомоги від 10 серпня 2023 року, Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №14/2023 від 10 серпня

2023 року, укладеної між адвокатом Войнарекно Л.Ф. та Кощенком Ю.І. щодо визначення порядку оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правничої допомоги у справі №363/1908/23, яка містить перелік послуг та їх вартість, а саме: консультація 1000,00 грн; ознайомлення із матеріалами справи 2000,00 грн; підготовка заперечень 2000,00 грн; представництво інтересів у суді 2000,00 грн. З урахуванням Актів прийму-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10, 17 та 22 серпня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_2 надано та ним прийнято правову допомогу з консультації, підготовки та вивчення документації, ознайомлення з матеріалами справи, та підготовки заперечень на заяву, а також з урахуванням судового засідання, загальна вартість витрат на правову допомогу складає 7000,00 грн., які підлягають стягненню із заявника, оскільки у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами відмовлено.

Так, подання клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання. Проте, під час розгляду справи у суді, сторона заявника не висловила будь-яких заперечень щодо заявлених представником стягувача вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись статтею 4, 13, 76-81, 89, 133, 134, 141, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №363/1908/23 від 14 квітня 2023 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відмовити.

Залишити в силі судовий наказ Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року у справі №363/1908/23 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 02 жовтня 2023 року.

Суддя О.П. Лукач